Diana Richardson

Lassú szex

Diana Richardson

Lassú szex

A kimeríthetetlen gyönyör útja

Budapest, 2024

A mű eredeti címe:

Slow Sex – The Path to Fulfilling and Sustainable Sexuality

Az eredeti mű az Inner Traditions International kiadóvállalat kiadói csoportja, a Destiny Books gondozásában jelent meg Kanadában 2011-ben.

www.InnerTraditions.com

© Bioenergetic Kiadó Kft.

Kiadja a Bioenergetic Kiadó Kft.

Felelős kiadó: Schneider Gábor

ISBN 9789632916729

Szöveg ©: Diana Richardson, 2011

A 4. és 5. fejezetben található grafika ©: Diana Richardson, 2004, 2010, 2011

A 10. fejezetben található grafika ©: Gabriel Tempesta, 2011

Fordította ©: Esze Dóra

Főszerkesztő: Kajtár-Schneider Krisztina

Felelős szerkesztő: Varga Virág

Borítóterv: Vancsura Olga

A kiadó minden jogot fenntart, beleértve a részletek közlésének jogát is az írott és elektronikus sajtóban.

Lassú szex

„Mint minden ezen a világon, a szexuális életünk is elkapta a sietségvírust. Ez a könyv, a Lassú szex, hibátlan ellenszere ennek a rohanásnak. Diana Richardson csupa melegséggel és bölcsességgel mutat rá, hogy ha a hálószobában lassítunk a tempón, az jobbá teszi a szexet, a kapcsolatainkat, a világot. Mire várnak még? Ideje szabadon engedni a belső teknősbékát a hálószobában!”

Carl Honoré, az In Praise of Slowness (A lassúság dicsérete) szerzője

„Azért az meglehetősen ritka esemény, ha olyan könyv jelenik meg, amely friss szemmel és újító szemlélettel közelíti meg a szex és az érzékiség témáját. Diana Richardson mesterművet tett le az asztalra, egy mindenki számára befogadható, melegszívű, lényeges dolgokra emlékeztető, korszerű írást. Bölcs és kedvcsináló stílusa egy elbűvölő új világba hívja meg az olvasót, akinek ettől a szexuális élménye mindörökre megváltozik. Ha önök a tantra csodaszép ősi világát szeretnék egyszerű, de hatékony módon megközelíteni, és erről összesen csak egy könyvet szeretnének elolvasni, akkor azt épp a kezükben tartják.”

Marc David, The Slow Down Diet (Lassító étrend) szerzője, a Étkezéspszichológiai Intézet (Institute for the Psychology of Eating) alapítója

Nemrég megkértem a szexuális partnerem – soha, még egyetlen elődjével sem tartott ennyire régóta az ilyen természetű szövetségem –, hogy olvassa el Diana könyvét a tudatos szexualitásról. Addigra az úgynevezett szerelmi kapcsolat több mint húsz éve halott volt köztünk. Az eksztázisból egy csepp sem maradt. Meghalt, meghalt, meghalt.

Természetes módon, erőlködés nélkül kezdtük követni a könyv utasításait, találtunk benne valamit, ami fellelkesített és a hatalmába kerített, valami új, szeretettel teli dolgot, energia és bölcsesség sugárzott a lapokról. Mit ad ég, a következő két hetünk öttől kilenc órán át tartó szeretkezésekkel telt. Olyan gyönyörű állapotba jutottunk, hogy legszívesebben örökre abban maradtam volna.

Soha nem értettem, miért hívják az emberek a szexet szeretkezésnek, de pontosan ez történt köztünk: az angol make love kifejezésnek megfelelően műveltük, tettük, csináltuk magunkban és egymás közt a kézzelfogható szeretet- és szerelemenergiát. Az intelligens péniszem „tudta”, mikor van nyitva a partnerem hüvelye. El tudtam érni, hogy hűvös maradjak, abban a befogadó állapotban, amerre ő vezetett, mert ő tudta, mikor és hogyan történjen a behatolás. A szívemet átjárta az öröm, az egész testemmel éreztem a partnerem hüvelyének érintését. Órákon át maradtunk ebben a ragyogásban, az idő megszűnt számunkra. Egyszer-kétszer előfordult, hogy a szíve megérintette a péniszemet valahonnan a hüvelye legmélyéről. Évtizedek óta nem volt magától nedves, elvesztette a kapcsolatot a saját hüvelyével. Most ő, a hüvelye is életre kelt. Egyszer azt mondta, és közben sugárzott a szerelemtől, mert olyan mélyen átélte, hogy ezt bizony értékelni kell: „Életemben először nőnek érzem magam.”

Tartalomjegyzék

Köszönetnyilvánítás

Bevezetés

<

1. Lassú szex: Testi és spirituális forradalom

2. Az ellazulás szexuális hatalma

3. A tudatosság szexuális hatalma

4. A minőség szexuális hatalma

5. A ritmus szexuális hatalma

6. A gyönyör szexuális hatalma

7. A gondolat szexuális hatalma

8. A szakralitás szexuális hatalma

9. A történet szexuális hatalma

10. A lassú szex kidolgozott, külön bejáratú rutinja csak neked

<

Függelék: A valódi férfi és női tulajdonságok – és mindaz, amivé a kondicionálás torzítja őket

-

A forradalomnak, fejlődésünk hírnökének

-

Köszönetnyilvánítás

<

Szívbéli köszönetet kell mondanom Marc Davidnek, mert a könyve, The Slow Down Diet úgy érkezett meg az életembe, mintha isteni útmutatás volna, és úgy ösztönzött az írásban, ahogy azt soha nem képzeltem volna. Nagyon hálás vagyok a nagyvonalúságáért, amiért engedélyezi, hogy felhasználjam a szavait. Ezeket a szavakat rövid kivonatok formájában az olvasó több helyen megtalálja majd ebben a könyvben.

Mély hálámat szeretném tolmácsolni azoknak a pároknak is, akiket az évek során a workshopjaimon megismerhettem, mert a bizalmukba avattak, vég nélkül ösztökélnek és bátorítanak, és mert eleven és szerető bizonyítékai annak, hogy a férfi és a nő kivirágzik, ha a lassú szexszel él.

Bevezetés

Hogyan gyógyuljunk ki a sebességkórból?

<

Amikor a kiadóm tett egy javaslatot, hogy a már ismert „lassú evés”-mozgalommal összhangban írjak egy könyvet Lassú szex címmel, el voltam ragadtatva. Szívemnek kedves témáról van szó. Michaellel, a partneremmel 1993 óta tartjuk meg rendszeresen az egyhetes, elvonulós „Ezt jelenti szeretkezni” workshopjainkat. Ilyenkor a pároknak megmutatjuk, hogyan nézzenek friss szemmel a szexre – megtanítjuk nekik, miként lassítsanak le, töltsenek meg jelenlétükkel minden pillanatot szex közben, mert ez fontosabb, mint azt a fajta sokkal aktívabb szexualitást gyakorolni, amely olyan elszántan törekszik az orgazmus felé, hogy elmegy minden finom momentum mellett, amely az egyesülés útján magától kínálkozik.

Röviden, tehát a lassú szex gyakorlatára vezetjük rá a párokat. Az mindkettőnk előtt teljesen világos, hogy amikor a párok lazábbra veszik a tempót a szeretkezésben, úgy, hogy minden egyes pillanatot lassan és tudatosan kóstolnak meg és élveznek ki, több érzékenység és érzékiség, mélyebb beteljesülés az osztályrészük. Ilyenkor az aktus után úgy érzik, szeretet és szerelem a táplálékuk, több erejük lesz, és a párkapcsolatuk ereje is megnő.

Nemrég egy barátom javaslatára elolvastam Marc David The Slow Down Diet: Eating for Pleasure, Energy, and Weight Loss (Lassító étrend – Gyönyör, erőnlét és fogyás az étkezésben) című könyvét, amely egyszerre információ, régi tudás új megvilágításban, és lelkesítő témák rendkívüli forrásának bizonyult nemcsak az ételek tekintetében, hanem a szexualitást illetően is. Marc David a táplálkozástudomány szakértője, aki az étkezés pszichológiájából szerzett mesterdiplomát. Annak alapján, amit tapasztalt a jógában, rátalált nyolc univerzális, az anyagcseréhez kapcsolódó serkentőhöz. Mindegyik transzszubsztanciális – ami azt jelenti, hogy „az anyag birodalma felett és azon túl” található. A nyolc univerzális anyagcsereerő közé tartozik az ellazultság és a tudatosság. Ha ezeket közvetlenül az étkezéshez kapcsoljuk, jelentősen növelik az emésztéshez, a táplálék megfelelő felhasználásához és az optimális testsúly fenntartásához szükséges erőt. Vagyis ha elég lassan eszünk ahhoz, hogy teljes mértékig tudatában legyünk annak, mit veszünk magunkhoz – megkóstoljuk, átéljük az étel minden zamatát, és elegendő időt szánunk arra, hogy ellazuljunk az asztalnál –, a táplálék valóban táplálni fog, olyan minőségben és mélységben, ami esélytelen lenne, valahányszor habzsolva eszünk vagy kapkodva bedobáljuk a táplálékot.

Testem minden sejtje rezonált David szavaira. Megértettem valamit: azok a transzszubsztanciális gyorsítók, amelyeket az egészséghez, a helyes táplálkozáshoz és az optimális testsúly megtartásához ajánl, cáfolhatatlanul hasonlítanak az én javaslataimra, amelyekkel a mélyebb beteljesülést ígérő szexre és érzelmileg gazdagabb párkapcsolatra vágyó pároknak igyekszem segíteni. Saját tapasztalatom tükrében teljesen valóságos az univerzális anyagcsere-gyorsítók létezése és hatása az emberi szexualitás területén. Éppúgy, ahogy a lassabb étkezéssel megadjuk a lehetőséget az ételnek, hogy valódi táplálékul szolgáljon, a lassabb tempóra vett szeretkezéssel a szexuális kapcsolataink kapják meg az esélyt, hogy táplálják testünket, szívünket, lelkünket.

Az első lépés, hogy szemléletet kell váltani a szexben. Ez új ajtókat nyit ki a fizikai élményeket illetően, mert teret ad a testnek, hogy kifejezhesse magát. Általában minden szexszel kapcsolatos ötletünk kényszer a testnek, nyomasztjuk, hogy működjön együtt, hogy teljesítse a szexhez társított számos elvárásunkat és vágyunkat. Ez a fajta terhelés elkapkodott aktussá tette a szexet, a hozzá kötődő gondolkodásmódunkat korlátolttá, holott a test rajong a lassú, elhúzódó, táguló szexért, ha része lehet benne. A test sokkal szívesebben létezik a szexualitásban, mint hogy mindenfélét megtegyen benne. Ehhez az kell, hogy nagyon élesen tudatában legyünk a mostnak. A lassú szexben nem az a szerepünk, hogy építkezzünk a csúcspont felé, hanem az, hogy hátralépjünk egyet, és észrevegyük magunkat. Nem forrósodunk fel, sőt hűvösebbé válunk. A lassúság eltávolítja a hőt a szexből, és ez jó dolog, mert a gyönyör és az eksztázis hűvös környezetbe szereti ereszteni finom gyökereit, nem forróba.

Ugyanezen oknál fogva az aktusnak nem előfeltétele az izgalmi állapot. Nem kell sisteregve beindulni. Az ember felfedezi, milyen, ha csak a testére hagyatkozik, ha tudatos és laza, és nincs olyan érzése, hogy el kell jutnia valahonnan valahová. Nem kell nagy energiabefektetés ahhoz, hogy belekezdjünk a lassú szexbe, és ahhoz sem, hogy tartósan műveljük. Ebben rejlik egyik áldásos hatása – hogy fenntartható gyakorlat, amely különösen jól passzol a tartós kapcsolatban élő, elkötelezett párokhoz. Ahogy telnek az évek, minden pár azt tapasztalja, hogy a szex valamelyest kihűl, ez természetes, egész egyszerűen nem lehetséges a végtelenségig forró izgalmat érezni egymás iránt. Elkerülhetetlen egyfajta érettség, megállapodottság, és hogy a kívül található erőforrások helyett azokhoz forduljunk, amelyek bennünk találhatók. A hőnek az a természete, hogy idővel lehűl. A hűvösség viszont fenntartható, tartalmazza az örökkévalóságot mint minőséget. Ez teszi a lassú szexet olyan gyakorlattá, amely képes idővel növekedni, fejlődni és elmélyülni. Szeretet és harmónia fakad belőle, egyensúlyt teremt az egyénben és a két szerető fél között.

Ez a könyv ugyan a mai kor párjainak mutatja be a lassú szex gyakorlatát, de ősi gyökerekkel kapaszkodik a keleti spirituális hagyományba – az indiai eredetű tantrába, a kínai eredetű taoizmusba –, amely kényelmesen illeszkedik számos jelenlegi nyugati szexuális trendbe. Több, a tantrából eredő mozgalom hatására növekszik a tudatosság a szexben, kaput nyit az isteni minőséghez. A rejtett taoista alkímiai gyakorlatok arra használják fel a szexuális energiát, hogy a test egészségesebb és erősebb legyen.

„A szexuális miszticizmus hosszú és gazdag hagyománya nyugaton a kereszténység előtti időkre nyúlik vissza, és bár az ortodoxia számos erőfeszítést tett, hogy kiirtsa, az erotikus miszticizmus újra meg újra felüti fejét, folyamatosan megújulva, ahogy a főnix támad fel hamvaiból” – írja Arthur Versluis The Secret History of Western Sexual Mysticism (A nyugati szexuális miszticizmus titkos története) című könyvében. Versluis úgy véli, korunkban különösen vonzó a szexuális miszticizmus, mert összhangban áll azzal, hogy az ember mélyen vágyódik arra, hogy kapcsolódhasson – valaki máshoz, egyben a természethez, az istenihez. A nyugati kultúra, amelyet a kapcsolódás hiánya és az elszigeteltség jellemez, legyalulta annak lehetőségeit, hogy ezt a vágyat beteljesíthessük. Teljes bizonyossággal állíthatom, hogy a lassú szex a szexuális miszticizmus azon válfaja, amely gyengéden gyógyítgatja az elszigeteltséget, és képes helyreállítani megszakadt kapcsolatainkat. A szexualitásban magasabb rendű potenciál rejlik – a szex segítségével túljutunk a kétpólusú megosztottságon, és olyan spirituális egységbe vezet el bennünket, amellyel közelebb kerülünk önmagunkhoz, a másikhoz, a természethez, Istenhez.

Alice Bunker Stockham, aki nőként az elsők között szerzett orvosi diplomát az Egyesült Államokban, a kortárs spirituális szexualitás egyik úttörője volt. 1903-ban írt egy könyvet Karezza: Ethics of Marriage (Karezza: A házasság etikája) címmel. Stockham elmélete szerint a szaporodás szerveinek és funkciójának mélyebb célja és jelentése van, mint ahogy azt általában gondoljuk vagy tanítják. Olyan testi egyesülésről ír, amelynek a lélek növekedését és fejlődését elősegítő, örömteli lelki egyesülés is része lehet. Úgyhogy bár a szexuális spiritualitás sokunk számára új, azt azért észrevehetjük, hogy az ősidőktől kezdve napjainkig az emberiség újra meg újra magasabb célokért is bevetette a szexualitást, nagyon eltérő módokon, más-más kultúrákban.

A lassú szex gyakorlata olyanfajta spirituális menyegzőhöz vezet, amely kielégíti az emberiség mélységes igényét a kapcsolódásra, és amely aztán kiárad a közösségre. Nekünk – amennyiben a „mi” azt jelenti, férfi és nő együtt – egyedül a lassú szex irányában van az előre, ha a cél a szeretettel és szerelemmel teli, fenntartható emberiség. Hatalmas erő rejtőzik abban, ha így teremtjük meg a békét önmagunknak és a világnak.

1. Lassú szex

Testi és spirituális forradalom

<

A lassú szex egyszerű és hatékony ellenszert kínál korunk egyre csak gyorsuló tempójára, fix pontot ajánl a folyamatosan forgó világ közepén, ahol a szeretők megpihenhetnek. A workshopjainkban régóta van alkalmunk megfigyelni, milyen átütő hatása lehet már annak is, ha a párok akár egyetlen hétig a laza, lassú szexszel élnek. Mindannyian hiszünk a lassú szex elemi erejében, de néha az az érzésünk, a világ tántoríthatatlan abban, hogy egyre gyorsabban forogjon körülöttünk.

Ezért volt olyan pompás élmény nekem Marc David könyve, The Slow Down Diet. Davidnél a törekvés, hogy lassuljunk le, az étkezéshez köthető, míg nálam a szexualitásban van jelentősége, de valójában ugyanarról beszélünk – arról a készségről, hogy mindig legyünk tudatosan jelen a pillanatban, mert így tudjuk legbelül, sejtszinten megtapasztalni az életet, nem pedig úgy, hogy olyan gyorsan viharzunk át rajta, mint amikor minden egy pillanat alatt elrohan mellettünk, így csak foltokban látjuk.

David szerint ahhoz, hogy a táplálékunk valóban tápláljon bennünket, lényegesebbek a láthatatlan „hangulati” hatások – például az, ahogyan eszünk –, mint az elfogyasztott fizikai tartalom. A nyolc anyagcsere-fokozóból kettőt már megneveztem – az ellazultságot és a tudatosságot. Ez pedig a többi hat: minőség, ritmus, gyönyör, gondolat, szentség, történet.

Lényegében – és a magam módján a tanfolyamaimon – minden annak fontosságáról szól, hogy ezeket a nagyszerű, univerzális anyagcsere-gyorsítókat be kell építeni a szexuális aktusba, hogy a testi érintkezés természetes módon spirituálissá, minden ízében beteljesülést hozó eseménnyé alakuljon. Azt is megfigyeltem, hogy a lassú szex jegyében zajló szeretkezés önmagában olyan tápanyagként működik, amely nagyon jót tesz az immunrendszernek, fiatalító hatása van, növeli az életerőt, a kreativitást, a szeretetet és a szerelmet. A lassú szexnek hála egy idő után nem tulajdonítunk akkora jelentőséget az ételeknek és az étkezésnek, mert máshol kapjuk meg a nekünk fontos tápanyagokat és jóllakottságot. Természetes módon elősegíti a fogyást, egyensúlyt visz a szervezetbe, és nem holmi kicsattanó, kalóriaégető szex hatására, hanem azért, mert a pároknak hosszan tartó, mélységesen kielégítő, érzékeny szexben van részük.

A magam részéről azt javaslom, hogy a párok építsék be az ellazulást és a tudatosságot a szeretkezésbe. Ez a két egyszerű „szerelmi megoldóképlet” (ahogy az univerzális anyagcsere-serkentőket nevezem) nagymértékben átalakíthatja a szexuális élményt: a talán rövidke, ismétlésekre épülő eseményből így lehet lenyűgöző, hosszú, lelkesítő történés. Ha egy pár leteszi a garast az univerzális anyagcsere-serkentők mellett, azzal olyan ritka atmoszférát teremtenek maguknak, amely meg- és felerősíti az őket körülvevő szeretet- és szerelemmezőt. Az ilyen környezetben utófényként megmarad a belső ragyogás és az életerő.

Az efféle táguló dimenziók akkor is meg tudnak jelenni, amikor csak az egyik fél egészíti ki a hangulatot anyagcsere-fokozókkal. Az érzékeny ember egy spirituális ember jelenlétében átélheti, amint megkap egy bizonyos jelenséget, amelytől nyitottabbnak, elevenebbnek, tágabbnak, jelenlévőnek érzi magát – ha a két ember közül az egyik lelassít a szexben, a második magától bevonódik a kitágult energiamező vonzásába, ráhangolódik, rákapcsolódik a serkentőkre. Minél jobban lelassulunk tanulás és gyakorlás által, annál jobban el tudunk lazulni, annál inkább tudatába kerülünk a jelen pillanatnak; a lassúság gyakorlata fokozatosan jótékonyan hat majd életünk minden területén.

A hagyományos definíció szerint az anyagcsere mindenestül testi funkció, „a szervezet valamennyi kémiai reakciója együttesen”. Marc David felfogása túlmegy ezen, szerinte az anyagcsere „a szervezet valamennyi kémiai reakciója együttesen, és hozzá minden egyes gondolatunk, érzésünk, hiedelmünk, tapasztalatunk összessége” (The Slow Down Diet, 8. oldal).

David úgy véli, a fokozók nagyon régóta velünk vannak, csak éppen nem vettük észre őket, mert:

„Először is elrohantunk mellettük, mert az ilyen hatások kémiai ereje csak akkor aktiválódik, ha a lassúság megfelelő szintjét elértük. Másodszor is úgy hittük, hogy bármilyen anyagcsere-fokozó szükségszerűen egy étel vagy pirula, talán egy fekvőtámasz, miközben a nyolc univerzális anyagcsere-fokozó teljesen más osztályba esik.”(The Slow Down Diet, 9. oldal)

Marc David hivatásos táplálkozástudományi szakember, az étkezés pszichológiájának szakértője, így az univerzális anyagcsere-serkentőket olyan emberek esetében alkalmazta, akik táplálkozási és testsúlyproblémákkal fordultak hozzá. Megvizsgálta, hogyan reagálnak a rendhagyó protokolljára, és feljegyezte az egész szervezetükre tett cáfolhatatlan pozitív hatást. Ezt írja:

„Ez volt a lényeg: ezek az emberek azzal értek el többet, hogy kevesebbet tettek. Akikről beszélek, egyszer csak már nem harcoltak tovább az étellel, hanem vállalták. Szakítottak azzal, hogy az étel, a saját alakjuk, esetleg bárki más elvárásai áldozatot csináljon belőlük – ehelyett mind elkezdtek felelősséget vállalni azokért az egyszerű, de átütő változtatásokért, amelyektől intenzívebb anyagcsere-állapotba kerültek. Lelassítottak, és bíztak az életben.”(The Slow Down Diet, 11. oldal)

Pontosan ezt tudom elmondani azokról a párokról, akik eljöttek hozzánk a lassú szex workshopjára. Amikor egy pár megtanulja, hogyan lazuljon bele a jelen pillanatba szex közben, az élmény teljesen átalakul: test és lét megrendítő és tápláló eseményévé válik. Ez jelentősen befolyásolja az anyagcserét is, energikusabbá válik. Mivel a David definiálta nyolc univerzális anyagcsere-fokozó éppúgy alkalmazható a szexuális életünkben, mint a fizikai táplálkozásunkban, elhatároztam, hogy rájuk építve írom meg ezt a könyvet, ahogy David is tette a The Slow Down Diet című művében.

Úgy közelítem meg a lassú szex témáját, hogy minden fejezet fókuszában az egyik univerzális anyagcsere-fokozó áll. Valamennyi fejezet ernyőként fedi le a fontos információt és a javaslatokat. Olykor-olykor meg kell majd ismételni bizonyos adatokat, mert a szexualitásban a témák összefonódnak, így alkotják meg a teljes képet.

Az ellazulás szexuális hatalma: a 2. fejezet középpontjában az áll, hogy az ellazult állapotnak hála, leesik rólunk a csinálom, és egyszerűen átvált arra, hogy vagyok a szexben – távol a célirányos szextől, amelyik hajszolja magát a csúcsorgazmus felé, és közben elindulunk az olyan szexualitás felé, amely hagyja, hogy maguktól alakuljanak a dolgok.

A tudatosság szexuális hatalma: a 3. fejezet a tudatosságra fókuszál, a hiányzó láncszemre köztünk és a magasabb rendű szexuális erő között. A tudatossággal felébresztjük belül a testet, és ráhangolódunk a velünk született szexuális életerőre.

A minőség szexuális hatalma: a 4. fejezet lényege a minden ember testében jelen lévő szexuális intelligencia. Tény, hogy a nemi szerveink velük született bölcsességgel kapcsolódnak, ha megadjuk nekik az esélyt és a teret arra, hogy a maguk nyelvén kommunikáljanak egymással.

A ritmus szexuális hatalma: az 5. fejezet elsősorban arra összpontosít, miben különbözik egymástól a férfi és a női ritmus. A két polaritás közti különbségeket egymást kiegészítő erőknek tekintjük, amelyeket hámba lehet fogni azért, hogy a szexualitásunk magasabb szintjén fejeződhessen ki.

A gyönyör szexuális hatalma: a 6. fejezet arról szól, milyen fontos elmozdulni az érzettől az érzékenység felé. A lassúság növeli az érzékenységet és a bizalmat a testben, és aktiválja a gyönyör anyagcsere-alapú erejét.

A gondolat szexuális hatalma: a 7. fejezet középpontjában a gondolkodásra és fantáziálásra való képességünk áll, és hogy milyen az, amikor ezek elterelik a figyelmet. A gondolatot azonban úgy is lehet használni, hogy jótékonyan fokozza a szexuális anyagcserét.

A szakralitás szexuális hatalma: a 8. fejezet témája az érzékenység és a hűvös szemlélet mint híd az isteni eksztatikus élményhez. Valamint a nemi szervek gyógyító és tisztító ereje.

A történet szexuális hatalma: a 9. fejezet a szex velünk született aspektusait és a történelem során előállt személyes nézőpontokat tárja fel, illetve kimondja, hogy a lassú szex előrelépés az emberiség fejlődésében.

A felsorolt elemek valamennyien megoldókulcsok ahhoz, hogy átalakítsd a szexuális életed, gyakran meglepően könnyű és természetes folyamatban. Ha legközelebb találkoztok, mindent kipróbálhatsz a partnereddel, ami az egyes fejezetek olvasása közben és következtében lesz világos vagy amire így kíváncsi leszel. Fontos észben tartani, hogy nem az számít, mit teszel, hanem az, hogyan; mert így tudsz kis ráfordítással finom változásokat eszközölni. Természetesen lehetetlen valamennyi aspektust azonnal beépíteni, és amikor életedben először próbálod ki a lassú szexet, nem minden stimmel majd rögtön. Van, aki nagyon könnyen ráérez, szinte veleszületett érzékkel, ez azonban inkább kivétel, mint szabály.

Egy érzékenyebb társadalomban ennek ellenkezője volna igaz: a lassú szex lenne a szabály, nem pedig a kivétel. Bennünk azonban stabilan rögzült félreértések élnek a szexről, amelyek megakadályozzák az egyszerű, ártatlan, spirituális élmény kialakulását. Mivel a szexualitást nemzedékről nemzedékre egy bizonyos módon mutatták be és gyakorolták, jó, ha tisztában vagyunk a kollektív beidegződéseinkkel, és az is hasznos, ha türelemmel és együttérzéssel viseltetünk a partnerünk és önmagunk felé. Ne várjunk eredményt azonnal. Majd kibomlik, fel kell deríteni, fel kell fedezni. Az ember úttörővé válik a belső világában. Indulj onnan, ahol ma állsz, és ebbe beleférnek a félreértések is. Bizonyos mértékig vissza kell fordítani a tanulás folyamatát, szisztematikusan el kell felejteni, ami mindannyiunk öröksége, és újra fel kell fedezni azt, ami valóságos és igazi. Minden alkalommal, ahányszor csak együtt vagytok a partnereddel, további apró lépéseket tesztek a felfedezőúton, folytatjátok a kísérletezést, és azt, hogy beépítitek az előző alkalommal felfedezetteket (vagy megtanultakat), és fokozatosan kifejlesztetek egy új szexuális nyelvet.

Egyes fejezetek végén érzékenység- és tudatosságfejlesztő gyakorlatokat ajánlok. Ha ezekre ráhangolódtok, a gyakorlatok intenzíven támogatnak abban, hogy sejtszinten tapasztaljátok meg a testeteket. A záró 10. „A lassú szex kidolgozott, külön bejáratú rutinja csak neked” című fejezetben minden korábban leírt információ össze van foglalva, és ezzel néhány egyszerű javaslatot is kaphatsz, hogyan ajánlatos nekifogni a saját rutin kiépítésének.

Ha onnan közelítünk, mit kell tenned, ez a könyv nem technikai kézikönyv, a mi megközelítésünkben az a lényeg, hogyan csinálod. Számos tudnivalót beépítettem az előttünk álló fejezetekbe arról, „hogyan haladjunk”, miképpen teremtsük meg a felemelő élményhez szükséges hangulatot. Elképzelhető, hogy olvasás közben arra leszel figyelmes, finoman elmozdult benned valami azzal kapcsolatban, ahogy szemléled és értelmezed a szexualitást – szerintem ez a helyes út, mindenekelőtt a mentalitásunkon kell változtatni. Olyan újszerű szemléletre van szükségünk a szexualitásban, amelyből az következhet, hogy a gondolatainkban változás, sőt forradalom álljon be. Ha az elme változtat valamin, arra a test könnyen és nagy hajlandósággal reagál.

Ahányszor csak részletesen kell beszélnem a szexről, azzal indítok, hogy mentegetőzöm: hajlamos vagyok arra, hogy általánosságokban szóljak, és ennek megvan az a hatása, hogy mindannyiunkat nagyjából azonos szintre hoz. Mintha mind ugyanabban a szexcsónakban eveznénk. Ezzel szemben mindannyiunknak egyéni tapasztalata van, saját szexuális előtörténete, nagyon valószínű, hogy nem vonatkozik minden szavam mindenkire. Ha valamiről úgy érzed, rád mint egyénre nem igaz, attól még nem hamis maga az állítás; amit nagy általánosságban mondok a szexről, igaz. Ha bármi, ami elhangzik, a te felfogásod tükrében hamisan cseng, kérlek, a legnagyobb nyugalommal dobd ki. Ugyanakkor légy nyitva olyasmire, amiről korábban talán úgy gondoltad, nem jellemző rád, és érdekelhet az is, ami másokra igaz.

Akár tetszik ez nekünk, akár nem, a szexualitás a létünk egészére hatással van. Mindannyian már attól a pillanattól érzékeljük a szex hatását, amikor emberi testben megérkezünk a Földre, még akkor is, ha később, a felnőtt életünk során végül ritkán szeretkezünk egy másik emberrel vagy egyáltalán nincs szexuális életünk. A hagyományosan elfogadott, villámsebes szex korlátozza és alacsonyabb színvonalra szorítja a rendkívül szépséges emberi testünkben töltött élet élményét. A lassú szexszel fizikailag és tudatosan tudjuk megteremteni a szeretetet, szerelmet, boldogságot. Több szinten táplálja az embert, és ettől az egész életünk megváltozhat.

2. Az ellazulás szexuális hatalma

<

Sokunkban él az a téves benyomás, hogy az ellazult állapot valamiféle nyegle, összecsuklott testhelyzet, félholt állapot. Ez határozottan nem igaz. A mély relaxációból belső elevenség és életerő következik. Az ellazulás valódi mellékhatása az, hogy felfrissülünk, megújulunk, felüdülünk.

Az aktus rövidsége

Nemcsak tovább tart az életünk, de gyorsabb is lett. Minden nappal, minden évtizeddel egyre csak nő a tempónk. Az ezzel járó stresszes állapot heveny és halmozott, agresszíven behatol életünk sok-sok területére, például a szexuális életünkbe. Általánosságban szólva a szex ma is, régen is gyakran volt gyors, röpke esemény. Ha bármennyire is irányadó lehet mindaz, amit a filmekben látunk, illetve amit mi magunk tapasztaltunk meg, a szex általában tovatűnő villámtalálkozás. Amolyan „Jössz? – Iiigen! – Kössz – Pussz” stílusban.

Ma a szexuális aktus univerzális átlagideje becslések szerint 3 perc – 120 másodperctől 180 másodpercig bármi lehet egy 86 400 másodperces nap során. Az ilyen gyors alkalmaknak egy céljuk van, ami különösen a férfiaknak kedvez: olyan gyorsan elélvezni, amilyen gyorsan csak lehet.

Ha az embernek orgazmusa van, az azt jelenti, hogy a szex véget ér, alighogy elkezdődött. Az az esemény, amely után talán hosszan vágyakoztunk, amelyről hosszan fantáziáltunk, döbbenetesen rövid időtartamba van besűrítve. Emberi lények vagyunk, mégis, mintha a minket körülvevő állatvilágot, ezeket a szaporodásban igen hatékony lényeket másolnánk. Ők turbósebességgel esnek túl a feladaton, mert általában egy esélyt kapnak, és az most van. Nekünk, embereknek azonban megadatott az a kiváltság, hogy van választásunk. A nap, hét, év bármely szakában dönthetünk, nem fogja megkötni a kezünket holmi hormonvezérelt párzási időszak. Akkor tehát miért akarnak olyan gyorsan túlesni a szexen az emberek, különös tekintettel arra, hogy ebben a témában sokkal több lehetőségünk van, mint barátainknak, az állatoknak? Majd, bár számunkra adott a kiváltság, hogy választhatunk, különös módon ez sokszor úgy történik, hogy folytonos éhség ég bennünk ugyanarra az egy dologra, újra meg újra. Mintha beragadnánk a ki nem elégített szexuális vágy körforgásába – vágyakozunk utána, megkapjuk, de az átmeneti megoldás. Hamarosan újra átéljük az éhséget vagy vágyat, ám a jelek szerint ennek kielégítése sem tesz békéssé és elégedetté.

Ritkán hallunk olyan szexuális kapcsolódásról, amelyet tudatosan nyújtanak a felek óráról órára. Életem első tényleg nagyon hosszú szeretkezésélménye tizenhárom órán át tartott, szünet nélkül, szürkülettől hajnalig. Addigra ott tartottam, hogy már hozzá voltam szokva az öt-hat órás alkalmakhoz. Aztán valahol a felfedezőútjaim során eljutottam odáig, hogy az új szeretőm és én ágyban töltöttünk huszonegy teljes napot, leszámítva azokat a minimális időtartamokat, amelyeket a testi szükségletekre kellett fordítanunk. Csak alkalmanként ettünk, mert úgy találtuk, jóllaktunk valami mással, nem táplálékkal. Valóban „beleestünk” a szerelembe, az időnkívüliség és az elragadtatott gyönyör eksztatikus állapotában egyesültünk, a pillanatban szövődő csodaháló tartott meg minket. Nem aludtunk, nem volt rá szükségünk. Az éj összeolvadt a nappallal, a nappal az éjszakával, a szexuális jelenlét, szenvedély és spontaneitás egyetlen kontinuumot alkotott. A szó legszorosabb értelmében az élet bőséges, pompás forrásából ihattunk.

Másnak is lehet ehhez hasonló, magasabb rezgésszámon tapasztalható pompás élménye, az viszont mindenkire igaz, hogy ezek spontán történnek, és a legvalószínűbb, hogy viszonylag elszigetelt jelenség marad. Az ember általában nem képes szántszándékkal ilyen élményhez jutni, nincs fenntartható alapja, nem tud szexuális technikává válni.

Az ismétlés unalma

Bár a gyors aktusok a maguk módján kétségkívül élvezetesek, az élmény alapvetően rövid, a két testnek egyszerűen semmiféle egzotikus vagy rendkívüli eseményre nincs ideje. A test olyan, mint a hangszer, általában egyénileg fel kell hangolni, mielőtt bármi történik. Aztán időre van szüksége ahhoz, hogy bemelegedjen, hogy a másikra hangolódjon. Csak ekkor tudnak együttes táncban zeneművet alkotni a hangok. Ám apropó, zenei kreativitás a szexben, talán senkit nem kell meggyőzni arról, hogy az élmény néha repetitívvé és egész kicsit unalmassá válik (kivéve, ha váltogatjuk a partnerünket, az mindjárt feldobja a bulit). Az ismétlés nem magából a szexből következik. Azért jutunk ide, mert ragaszkodunk bizonyos szexuális szokásokhoz és mintázatokhoz. Bizonyos esetekben ez egészen a függőségig fajulhat – az évek múlnak, a nóta jobbára ugyanaz. Nemigen tudjuk, hogyan vigyünk változatosságot és kreativitást a szexuális eseményekbe. Az emberi szexuális kultúra széles spektrumának hála, megvan a lehetőségünk tudatosan dönteni, amennyiben szeretnénk meghatározó szemléletváltást mindennel kapcsolatban, ami a szexet érinti. Amikor eljutunk odáig, hogy képesek legyünk felülemelkedni a szokásainkon és a bevett mintázatokon, könnyedén képesek leszünk arra is, hogy szeretkezéseink immár az isteni terv szerint történjenek. Ha jobban ismerjük a szexuális aktus természetét, azzal szerelmet, örömöt, tápanyagot szolgáltatunk önmagunknak.

A szexuális anyagcseréhez elengedhetetlen az ellazulás

Nekünk, embereknek az a helyes irány, ha egyre fesztelenebbül, könnyedebben, ellazultabban szexelünk. Azáltal, hogy eltávolítjuk a sebességet és a stresszt az egyenletből, megszabadulunk a teljesítménykényszer nyomásától is, amely elvárásokat és beteljesítésre váró célokat is magával von. Időt és teret hagyunk az élménynek, mert mi döntöttünk úgy, hogy hosszabbá tesszük az aktust. A lassúság mint szemlélet úgy működik a szexben, mint az „orvosság”, amely sok régóta húzódó szexuális problémát old meg, sok olyan sebet gyógyít be, amely boldogtalanságot, elválást és bizonytalanságot okoz. Problémáink zöme valamilyen szexuális problémára redukálható, teljesen nyilvánvaló, hogy muszáj változtatnunk.

Nem tenni, hanem lenni

A relaxáció olyasmi, amit általában akkor engedünk meg magunknak, ha napi feladataink többségét letudtuk. Igyekszünk mindent bepasszírozni sűrű napirendünkbe, de gyakran nagyon stresszes dolog az időzsonglőrködés, alig értékeljük az ellazulás jótékony hatását, a semmittevés örömét. Csak akkor engedélyezünk magunknak egy kis pihenőt, amikor a véget nem érő listán többé-kevésbé mindent kipipáltunk. Mire idáig eljutunk, gyakran kimerülten álomba zuhanunk vagy belekábulunk egy kis szendergésbe. Talán olvasunk, tévét nézünk. Ezek a pillanatok határozottan a szabadidőnket képviselik, de ez nem az a valódi relaxáció, amely hatásában rendkívül pihentető.

Sokan vagyunk, akik szinte semmiféle ellazulást nem engedélyezünk magunknak, mert úgy véljük, hogy amikor „csinálunk” valamit, az értékes önmagában. Néha, amikor a szó szoros értelmében éppen semmit sem művelünk, olyankor úgy érezzük, ez hiba, és bűntudatunk támad. Ha belelazulunk egy térbe, ahol csak vagyunk, ahol nemcselekvés van, már jön is az ítélkezés – magunktól vagy másoktól –, hogy ez lustaság, nincs bennünk becsvágy, nincsenek céljaink. Ami nem engedélyezett a sebesség- és célvezérelt kultúránkban.

Az orgazmus mint cél ütközik a relaxációval

Nagyon nehéz ellazulni, amikor a túlélési stressz és a szorongás a valóságunk, és mindezt tetézi, hogy céljaink vannak, álmaink, és elvárásoknak kell megfelelnünk. A szex ugyanígy csordultig tele van elvárásokkal. Programtervvel látunk neki az aktusnak, kristálytisztán tudjuk, mit akarunk elérni, mit várunk el. Aztán feszültséggel és határozott szándékkal nekilátunk, hogy precízen eltervezzük a vágyott eredményt. Abból indulunk ki, amit korábban tapasztaltunk, amelyek viszont a hagyományos elgondolásokban gyökereznek a szexről, ezeket pedig tudattalanul átörökítettük magunkra a társadalmunktól.

Egyáltalán nem szokványos helyzet, hogy a szexualitásban csak ellazulunk, és élvezzük, amit a pillanat hoz, hagyjuk, hogy a testünk vigyen, ahová szeretne, hagyjuk, hogy minden önszántából, a maga ritmusában bontakozzon ki. A legtöbben azért akarunk szexelni, mert orgazmusra vágyunk, arra, hogy „elélvezzünk”. Ha az orgazmus a célunk, stresszelünk a teljesítményünkkel és a kielégüléssel kapcsolatban, így hát rohanunk a célba, mindenképp be akarunk érni. Bevágunk a test elé, használni kezdjük, szorongatjuk, erőszakosan szófogadásra akarjuk kényszeríteni, kövesse az elme utasításait. Ám attól a nyomástól és feszültségtől, amellyel a helyzetet megterheljük, csökken bennünk az érzékenység. A sebességtől már eleve tompábban állunk hozzá az életerő és a belső elevenség áramlásához a testben. Eltereli a figyelmünket, hogy kitűztük az orgazmust, és azon ügyködünk, hogy eljussunk a csúcsra – mindez pedig a szó szoros értelmében megakadályozza, hogy mélyen bele tudjunk gyökerezni a testünkbe, hogy az itt és mostban legyünk jelen, hogy pillanatról pillanatra kapcsolódni tudjunk a testélményünkhöz.