Gary Chapman

Harmat
Budapest, 2024

This book was first published in the United States
by Northfield Publishing, 820 N. La Salle Blvd., Chicago, IL 60610 with the title The Five Love Languages: The Secret to Love that Lasts
copyright © 1992, 1995, 2004, 2015, 2024 by Gary D. Chapman.
Translated by permission.

The 5 Love Languages® is a registered trademark of The Moody Bible Institute of Chicago.
Az 5 szeretetnyelv a Moody Bible Institute of Chichago bejegyzett védjegye.

Magyar kiadás – Hungarian edition: © Harmat Kiadó, 2002, 2015, 2024
All rights reserved. Minden jog fenntartva.

Első kiadás: Egymásra hangolva – Öt szeretetnyelv a házasságban (2002)
Bővített, átdolgozott kiadás 2015
Javított kiadás 2024

Fordította: F. Nagy Piroska és Hamerli Nikolett (Gyakran felmerülő kérdések c. fejezet)

ISBN 978 963 288 906 1

Kérjük, hogy a szerző jogait tiszteletben tarva a könyvet ne másolja, és a mű felhasználásához kérje a kiadó engedélyét.

Karolynnak, Shelleynek
és Dereknek

Köszönetnyilvánítás

A szeretetnek otthon kell – kellene – kezdődnie. Számomra ezt Sam és Grace, apám és anyám testesíti meg. Nélkülük ma is csak keresném a szeretetet, s nem írnék róla. Az otthon fogalmához tartozik Karolyn is, akivel több mint negyven éve élek házasságban. Ha minden asszony úgy tudna szeretni, mint ő, jóval kevesebb férfi kacsingatna kifelé. Gyermekeink, Shelley és Derek már kirepültek a családi fészekből, új világokat fedeznek fel, én mégis zavartalanul élvezem szeretetük melegét. Boldog és hálás ember vagyok.

Hálával tartozom azoknak a szakembereknek, akiknek szerepük volt abban, hogy ma mit gondolok a szeretetről. Például Ross Campbell, Judson Swihart és Scott Peck pszichiátereknek.

Végül és mindenekfelett annak a sok száz párnak szeretném kifejezni köszönetemet, akik az elmúlt húsz évben megosztották velem életük legbensőségesebb titkait. Ezzel a könyvvel adózom őszinteségüknek.

1 Mi történik
a szerelemmel
az esküvő
után?

Tízezer méter magasan, valahol Buffalo és Dallas között repültünk, amikor útitársam abbahagyta az újságolvasást, és felém fordulva megkérdezte:

– Mivel foglalkozik?

– Házassági tanácsadó vagyok, és országszerte szemináriumokat tartok – mondtam olyan hangon, mintha ez volna a világ legtermészetesebb dolga.

– Már régóta szerettem volna megkérdezni valakitől, hogy mi történik a szerelemmel a házasságkötés után – mondta.

– Mire gondol? – kérdeztem, s feladtam a reményt, hogy útközben szundíthatok egyet.

– Háromszor nősültem – kezdett bele történetébe –, de a kezdeti nagy szerelem mindig csak addig tartott, míg össze nem házasodtunk. Az esküvő után valahogy elromlottak a dolgok. Azt hiszem, elég értelmes vagyok, sikeres üzletembernek mondhatom magam, de ez sehogy sem fér a fejembe.

– Mennyi ideig élt házasságban? – kérdeztem.

– Az első házasságom körülbelül tíz évig tartott. A másodikban három évig éltünk együtt, az utolsóban pedig majdnem hat évig.

– És rögtön az esküvő után elmúlt, vagy fokozatosan illant el a szerelem? – érdeklődtem.

– Ami azt illeti, a második házasságom már az elején elromlott. Nem tudom, mi történt. Azt hittem, hogy szeretjük egymást, de a nászutunk katasztrofálissá sikeredett, és többé nem is tértünk magunkhoz. Mindössze hat hónapja ismertük egymást, mielőtt összeházasodtunk. Viharos és szenvedélyes szerelem volt. De nem sokkal az esküvőnk után örökös harc és viaskodás lett az életünk.

Az első házasságomban volt három-négy jó évünk, mielőtt a gyermekünk megszületett. Attól kezdve, hogy a baba világra jött, úgy éreztem, a feleségem minden figyelmét csak neki szenteli, és én már nem is számítok. Mintha az lett volna az élete egyetlen célja, hogy gyereke legyen, és attól fogva nem volt többé szüksége rám.

– Ezt meg is mondta neki? – kérdeztem.

– Persze. Azt felelte, hogy nem tudom megérteni, mekkora igénybevételt jelent számára a napi huszonnégy órás gondozás. Arra kért, hogy legyek megértőbb, és segítsek többet neki. Én megtettem mindent, ami tőlem telt, de semmi változást nem tapasztaltam. Egyre jobban eltávolodtunk egymástól. Idővel teljesen kihűlt a szerelem, és közömbössé váltunk egymás iránt. Mindketten beláttuk, hogy tönkrement a házasságunk.

A harmadik házasságom nagyon jól indult. Biztos voltam abban, hogy ez más lesz. Akkor már három éve éltem elváltan. Két évig jártunk együtt. Úgy éreztem, életemben először szeretek valakit igazán, és bizonyos voltam az ő szeretetében is.

Nem hinném, hogy az esküvő után megváltoztam volna. Továbbra is ugyanúgy hangot adtam a feleségem iránt érzett szeretetemnek, mint a házasságkötésünk előtt. Sokszor mondtam, hogy milyen gyönyörű, hogy mennyire szeretem, és büszke vagyok, hogy a férje lehetek. De az esküvő után pár hónappal elkezdett panaszkodni. Előbb csak csekélységek miatt – hogy nem viszem ki a szemetet, vagy hogy nem teszem vállfára a ruháimat. Később már a jellememben is talált kifogásolnivalót: egyre azt mondogatta, hogy nem tud megbízni bennem, s hűtlenséggel vádolt. Maga volt a megtestesült elégedetlenség és elutasítás. Mielőtt összeházasodtunk, sosem láttam ilyennek, sőt kevés embert ismertem, aki nála derűsebb lett volna. Többek között ezért is szerettem meg. Sohasem panaszkodott. Lelkesedett mindenért, amit csináltam. De amint összeházasodtunk, úgy tűnt, hogy semmit sem tudok elég jól megcsinálni. Sejtelmem sincs, mi történt vele. Végül teljesen elhidegültem tőle, és neheztelni kezdtem rá.

Kiürült a kapcsolatunk. Megegyeztünk, hogy nincs értelme tovább együtt élnünk, így aztán elváltunk. Ez egy éve történt.

Ezért kérdezem öntől, mi történik a szerelemmel az esküvő után? Általánosnak mondható-e az, amit én tapasztaltam? Ezért válnak el olyan sokan? Hihetetlen, hogy háromszor is megtörtént velem. És akik nem válnak el, azok megtanulnak együtt élni az ürességgel, vagy vannak házasságok, ahol megmarad a szerelem? Ha igen, akkor hogyan?

A kérdések, amelyekkel útitársam elárasztott, sok ezer házas és elvált emberben fogalmazódnak meg a világ minden pontján. Sokan barátaiknak teszik fel ezeket a kérdéseket, mások házassági tanácsadóhoz vagy lelkigondozóhoz fordulnak, jó néhányan pedig magukban őrlődnek. A válaszok olykor a pszichológia tudományos zsargonját öltik magukra, s így kevesek számára érthetőek, máskor pedig egy-egy tréfás vagy vaskosabb mondás formájában jelennek meg. Kétségtelen, hogy van bizonyos igazságtartalmuk, de úgy hatnak, mintha egy rákos betegnek aszpirint adnánk.

A házasságban is tovább élő romantikus szerelem iránti vágy mélyen gyökerezik lelkünkben. Jóformán minden népszerű magazinban legalább egy cikk foglalkozik ezzel a témával. Számos könyv, tévé- és rádióműsor taglalja a kérdést: hogyan lehet megőrizni a szerelmet a házasságban?

Ha ilyen bőséges elméleti és gyakorlati irodalom áll rendelkezésre, akkor miért csak kevés házaspár találja meg a szerelem ébrentartásának titkát? Mi a magyarázata annak, hogy egy intenzív kommunikációs tréningen való részvétel után, ahol a házaspárok kiváló ötleteket kapnak kapcsolatuk elmélyítésére, hazatérve képtelenek saját életükben alkalmazni a kapcsolatépítés újonnan tanult mintáit? Hogyan lehetséges, hogy miután elolvassuk kedvenc magazinunkban a „101 módszer a házastársi szeretet kifejezésére” című cikket, s kettőt-hármat rögtön kipróbálunk a gyakorlatban, társunk még csak észre sem veszi igyekezetünket? A maradék kilencvennyolccal már nem is próbálkozunk, s minden marad a régiben.

A hiányzó információ

Könyvünkkel a fenti kérdésekre szeretnénk választ adni. Nem mintha az eddig megjelent könyvek és cikkek nem lennének hasznosak, de figyelmen kívül hagyják azt az alapvető tényt, hogy az emberek különbözőképpen fejezik ki szeretetüket.

A nyelvtudomány nyelvcsaládokba sorolja az egyes nyelveket. Legtöbben szüleinktől és testvéreinktől tanulunk meg beszélni; így sajátítjuk el elsődleges, más szóval anyanyelvünket. Később újabb nyelveket is megtanulhatunk, de általában sokkal nagyobb erőfeszítéssel, és kevesebb sikerrel. Legjobban az anyanyelvünkön kommunikálunk. De ha csak ezen a nyelven beszélünk, igen korlátozott mértékben teremthetünk kapcsolatot olyasvalakivel, akinek más az anyanyelve. Be kell érnünk azzal, hogy mutogatunk, rajzolunk vagy eljátsszuk, amit közölni szeretnénk. Ez is kommunikáció, bár meglehetősen kezdetleges. A nyelvi sokféleség az emberi kultúra szerves része. Ha eredményesen akarunk kommunikálni a kulturális határvonalakon túl, meg kell tanulnunk az adott országban beszélt nyelvet.

Ugyanígy van ez a szeretettel is. A férj, illetve a feleség által beszélt szeretetnyelv olyan távol állhat egymástól, mint a kínai a magyartól. Hiába igyekszünk, hogy szeretetünknek ékes anyanyelvünkön adjunk hangot, ha társunk más nyelven ért, sohasem fogjuk megérteni egymást. Útitársam beszámolójából világosan kiderült, hogy az „elismerő szavak” nyelvén szólt harmadik feleségéhez: „Sokszor mondtam neki, hogy milyen gyönyörű, hogy mennyire szeretem, és büszke vagyok, hogy a férje lehetek.” Szívből jövő szeretetét fejezte ki, felesége azonban nem értette az ő nyelvét. Ő talán a férje törődésében kereste a szeretetet, de ott nem találta. Ha eredményesen akarjuk közölni szeretetünket, meg kell tanulnunk azt a nyelvet, melyet a társunk legjobban ért.

Több évtizedes házassági tanácsadói munkám során arra a következtetésre jutottam, hogy az emberek alapvetően öt szeretetnyelvet használnak, azaz a szeretet kifejezésének és befogadásának ötféle módja van. Minden beszélt nyelvnek számos változata, illetve dialektusa lehetséges, melyekkel a nyelvészet foglalkozik. Hasonlóképpen az öt alapvető szeretetnyelven belül is sok „nyelvjárást” különböztethetünk meg. Ez magyarázza az olyan magazincímeket, mint például: „Hogyan szeressük feleségünket: 10 jó tanács” vagy „20 jól bevált módszer a férfiak otthon tartására” vagy „A házastársi szeretet kifejezésének 365 módja”. Véleményem szerint mindössze öt alapvető szeretetnyelv van. Ezeknek azonban számos változata létezhet. Csak a képzelet szabhat határt annak, hogy egy szeretetnyelven belül hányféle kifejezési mód lehetséges. Az a fontos, hogy minél jobban elsajátítsuk társunk szeretetnyelvét.

Régóta ismeretes, hogy a gyermekkor korai szakaszában minden kisgyermekben sajátos érzelmi minták rögzülnek. Egyes gyermekeknél például alacsony önbecsülésre valló viselkedésformák alakulnak ki, míg mások egészséges önértékelésre tesznek szert. Vannak, akik a biztonságérzet hiányával küszködnek, mások pedig teljes biztonságban tudhatják magukat. Sok gyermek nő fel a szeretet és a megbecsülés légkörében, mások viszont sohasem érzik szüleik szeretetét és megbecsülését.

Azok a gyermekek, akik érzik szüleik és társaik szeretetét, olyan szeretetnyelvet fognak kialakítani, amely a maguk sajátos lelkialkatán alapul, valamint azon, hogy a szüleik és más fontos személyek hogyan éreztették velük a szeretetüket. Ezt az elsődleges szeretetnyelvet fogják később is a legjobban érteni és beszélni. Idővel megtanulhatnak egy másodlagos szeretetnyelvet is, de a legkézenfekvőbb mindig az elsődleges nyelvük marad.

Azok a gyermekek is kifejlesztik a maguk elsődleges szeretetnyelvét, akik kevéssé érezhetik szüleik és társaik szeretetét. Ez a nyelv azonban sok tekintetben éppolyan kezdetleges marad, mint amikor valaki nyelvtanilag hibásan és szegényes szókinccsel beszél. Ez a fajta rossz programozás nem jelenti azt, hogy sosem tanulhatnak meg jól kommunikálni. Nekik azonban sokkal nagyobb erőfeszítést kell tenniük ennek érdekében, mint azoknak a társaiknak, akik jobb kommunikációs mintát sajátítottak el. Hasonlóképpen azok a gyermekek is ki tudják fejezni szeretetüket, és fogékonyan reagálnak mások szeretetmegnyilvánulásaira, akik érzelmileg alig tapasztaltak szeretetet, de nekik nagyobb erőfeszítésre van szükségük ehhez, mint ha egészséges és szeretetteljes légkörben nevelkedtek volna.

Ritkán fordul elő, hogy férj és feleség egyazon elsődleges szeretetnyelvet beszéli. Mindannyian arra hajlunk, hogy a számunkra legfontosabb szeretetnyelven fejezzük ki szeretetünket, és zavarba jövünk, ha házastársunk nem érti, amit közölni akarunk. Bár szeretetünknek adunk hangot, az üzenet mégsem jut el hozzá, mert a nyelv, amelyet használunk, számára ismeretlen. Könyvemmel erre az egyszerű, ám súlyos következményekkel járó problémára szeretnék megoldást kínálni. Ezért veszem a bátorságot, hogy a szeretetről írjak. Ha megismerjük az öt alapvető szeretetnyelvet, és felfedezzük a magunk, illetve házastársunk számára legfontosabbat, akkor a szükséges ismeret birtokába jutunk, mellyel alkalmazni tudjuk a hasonló témájú könyvek és cikkek javaslatait.

Bízom abban, hogy amint felismerjük és megtanuljuk társunk elsődleges szeretetnyelvét, rátalálunk a tartós és szeretetteljes házasság titkára. Nem szükségszerű, hogy a szerelem elillanjon az esküvő után, de ahhoz, hogy megőrizzük, szeretetünket azon a nyelven kell kifejeznünk, amit a házastársunk megért.

ÖNÉ A SZÓ

Hogyan reagál a házastársa, mikor kifejezésre juttatja az iránta érzett szeretetét?

2 Csordultig telt
szeretettank

Nyelvünk legfontosabb és egyben legtalányosabb szava a szeretet. Világi és vallásos gondolkodók egyetértenek abban, hogy a szeretet központi szerepet játszik az életünkben. Sokszor halljuk, hogy „a szeretet a legcsodálatosabb dolog a világon”, vagy „a szeretet működteti a világot”. Könyvek, dalok, magazinok és filmek ezrei szólnak erről. Számos filozófiai és teológiai rendszerben kitüntetett szerepet játszik a szeretet fogalma.

A pszichológusok szerint a szeretet utáni vágy az ember alapvető érzelmi szükséglete. Szeretetből képesek vagyunk hegyeket megmászni, tengereket átszelni, homoksivatagokon átkelni, és kimondhatatlan megpróbáltatásokat elviselni. Szeretet nélkül azonban a hegyek megmászhatatlanná, a tengerek átszelhetetlenné, a homoksivatagok járhatatlanná, a megpróbáltatások pedig életünk gyötrelmeivé válnak.

Ha egyetértünk abban, hogy a szeretet fogalma minden korban, így napjainkban is áthatja az emberi társadalmat, akkor abban is egyet kell értenünk, hogy igen sokféle értelemben használjuk ezt a szót. Szeretünk úszni, síelni, vadászni. Szeretünk bizonyos tárgyakat: ételeket, autókat, házakat. Szeretjük az állatokat: a kutyát, a macskát vagy akár a lakásunkban tartott kígyót is. Szeretjük a természetet: a fákat, a füvet, a virágokat és a szép időt. Vannak szeretteink: anyánk, apánk, gyermekeink, rokonaink, házastársunk, barátaink. Van, aki magába a szerelembe szeret bele.

Sokszor viselkedésünket is a szeretetre való hivatkozással indokoljuk. „Azért tettem, mert szeretem őt” – hangzik a magyarázat a legkülönbözőbb cselekedetekre. Egy férfi házasságtörő kapcsolatát szerelemnek nevezi, míg más ugyanezt bűnnek tartja. Az alkoholista felesége eltakarítja a férje részeg kábulata után maradt romokat. Ő azt mondja, hogy szeretetből teszi, a pszichológus ezzel szemben társfüggőséggel magyarázza viselkedését. Az anya is a szeretetre hivatkozik, mikor teljesíti gyermeke minden kívánságát. A családterapeuta ugyanezt felelőtlen szülői magatartásnak nevezi. Mi is a szeretet valójában?

Könyvünknek nem az a célja, hogy minden talányt feloldjon, ami a szeretet fogalmát körülveszi; a szeretetnek csupán azt a megnyilatkozását vizsgáljuk, amely nélkülözhetetlen az érzelmi egészséghez. A gyermekpszichológusok azt állítják, hogy minden gyermeknek vannak bizonyos érzelmi szükségletei, melyeket be kell tölteni ahhoz, hogy egészségesen fejlődjön. Az ember legalapvetőbb érzelmi szükséglete a szeretet és a gyengédség iránti igény, és az a biztos tudat, hogy tartozik valakihez, aki őt fontosnak tartja. Az a gyermek, akinek ez a mély belső szükséglete be van töltve, minden valószínűség szerint érett felnőtté válik. Enélkül azonban érzelmi fejlődése és kapcsolati készségei csorbát szenvednek.

Igen találónak tartom a következő megfogalmazást: „Minden gyermekben van egy szeretettank, melynek meg kell telnie szeretettel. Ha a gyermek érzi, hogy szeretik, akkor kiegyensúlyozott lesz; ám ha szeretettankja kiürül, rosszalkodni kezd. A gyermekek helytelen viselkedésének hátterében nagyrészt a szeretet utáni kielégítetlen sóvárgás rejlik.” Dr. Ross Campbell, a gyermekpszichiáter egyik előadásán hallottam először ezt a hasonlatot.

Miközben hallgattam őt, arra a több száz szülőre gondoltam, akik tanácsadói irodámban feltárták előttem gyermekeik viselt dolgait. Addig sohasem jelent meg lelki szemeim előtt az üres szeretettank képe, de azt világosan láttam, hogy a helytelen viselkedés majdnem mindig kielégítetlen szeretetvágyuk célt tévesztett megnyilvánulása volt. Nem a megfelelő helyen és nem a megfelelő módon keresték a szeretetet.

Jól emlékszem Anne-re, akit tizenhárom évesen nemi úton terjedő betegséggel kezeltek. A szülei össze voltak törve. Haragudtak a lányukra, de az iskola szexuális felvilágosító programját is hibáztatták. „Miért tette ezt?” – kérdezték.

Anne elmondta, hogy hatéves volt, mikor szülei elváltak. „Azt gondoltam, hogy apám azért hagyott el minket, mert nem szeret engem – mondta. – Amikor a mamám tízéves koromban újra férjhez ment, úgy éreztem, neki most már van valakije, aki szereti, de engem még mindig nem szeret senki. Arra vágytam, hogy engem is szeressenek. Az iskolában megismerkedtem egy pár évvel idősebb sráccal. Alig akartam elhinni, mikor azt mondta, hogy tetszem neki. Kedves volt hozzám. Nem akartam lefeküdni vele, csak érezni akartam, hogy valaki szeret.”

Anne „szeretettankja” évek óta üresen állt. Anyja és nevelőapja gondoskodott ugyan fizikai szükségleteiről, de nem ismerték fel a lelke mélyén dúló érzelmi vihart. Bizonyára szerették őt a maguk módján, és azt hitték, a kislány is érzi ezt. Mire rádöbbentek, hogy nem beszélik gyermekük szeretetnyelvét, már majdnem túl késő volt.

A szeretet iránti érzelmi igény azonban nem csupán a gyermekkor sajátossága. Ez a mély emberi szükséglet végigkíséri egész életünket, a házasságunkba is magunkkal visszük. A szerelem élménye átmenetileg kielégíti szeretetéhségünket, de csupán ideig-óráig, mert mint később látni fogjuk, korlátozott időtartamú, és előre megjósolható lefolyása van. Miután leereszkedünk a szerelem érzelmi magaslatairól, szeretetvágyunk elemi erővel tör felszínre, mert ez a legmélyebb és soha el nem múló érzelmi szükségletünk.

A házasságban élő ember leghőbb vágya, hogy érezze társa szeretetét. Nemrégiben mondta nekem egy férfi: „Mit ér a ház, az autók, a tengerparti nyaraló vagy bármi más, ha az embert nem szereti a felesége?” Ez az ember minden másnál jobban vágyott a felesége szeretetére. Az anyagiak nem pótolják az érzelemgazdag, emberi szeretetet. Egy feleség szavait idézem: „Gyűlölöm, hogy egész nap rám sem néz, mintha ott sem lennék, este viszont nekem esik az ágyban.” Ez az asszony nem a szexet gyűlöli, kétségbeesetten sóvárog férje szeretetének érzelmi megnyilvánulására.

Sóvárgás a szeretet után

A szeretetvágy mélyen a természetünkben gyökerezik. Az elszigeteltség sorvasztóan hat az emberi lélekre. Ezért tartják sokan a magánzárkát a legkegyetlenebb büntetésnek. Emberlétünk legmélyén él a vágy a meghitt és szeretetteljes kapcsolat iránt. A házasság rendeltetése, hogy betöltse ezt a szeretetvágyat. A bibliai teremtéstörténetben azt olvashatjuk, hogy férj és feleség „egy testté” lesznek. Ez nem a személyiség elvesztését jelenti, hanem azt, hogy a házasság mély és bensőséges kapcsolatában részesévé válnak egymás életének.

De amilyen nélkülözhetetlen, olyan tünékeny is a szeretet. Sok házaspár osztotta meg velem titkos fájdalmát. Voltak, akik azért jöttek el hozzám, mert lelkük gyötrelme elviselhetetlenné vált. Mások azért kerestek segítséget, mert ráeszméltek, hogy saját viselkedésük vagy társuk helytelen magatartása lassanként tönkreteszi a házasságukat. S olyanok is akadtak, akik csak azért kerestek fel, hogy közöljék, nem akarnak többé házasságban élni. Újra és újra hallom ezeket a szavakat: „Elmúlt a szerelmünk, a kapcsolatunknak vége. Valamikor közel éreztük magunkat egymáshoz, de ez már a múlté.” Az ilyen és ehhez hasonló kijelentések arról tanúskodnak, hogy a gyermekekhez hasonlóan a felnőtteknek is van „szeretettankjuk”.

Lehetséges, hogy e sérült párok szíve mélyén egy láthatatlan és kiürült „szeretettank” rejlik? Talán ez áll az elzárkózás, a bántó szavak és a bíráló magatartás hátterében? Ha érzelmi szükségleteik be lennének töltve, vajon újjászülethetne-e a házasságuk, s képesek lennének-e újra olyan meghitt légkört teremteni, melyben a nézeteltéréseiket megbeszélhetnék, a konfliktusaikat pedig megoldhatnák? Talán ez a működőképes házasság titka?

Hosszú utat kellett bejárnom, hogy választ találjak ezekre a kérdésekre. A könyvben kifejtett egyszerű, ám alapvető meglátások a megtett út eredményei. Utam során immár húsz esztendeje végzem házassági tanácsadói munkámat, mely által Amerika-szerte sok száz férj és feleség szívébe és a gondolataiba nyertem bepillantást. Ezek a házaspárok őszintén megosztották velem házasságuk bensőséges titkait. A könyvben szereplő esetek valódiak, csupán a neveket és a helyszíneket változtattam meg azok védelmében, akik őszintén és nyíltan beszéltek magukról.

Meggyőződésem, hogy a házasságban éppoly nélkülözhetetlen a szeretettank telítettsége, mint az autónál a kellő olajszint biztosítása. Ha házasságunkat üres „szeretettankkal” próbáljuk működtetni, az sokkal többe kerülhet nekünk, mint ha a kocsinkat olaj nélkül próbálnánk használni. Ez a könyv éppúgy lehetőséget kínál elromlott házasságok megmentésére, mint egy jól működő házasság érzelmi légkörének meghittebbé tételére. Bármilyen is a házasságunk minősége a jelen pillanatban, mindig lehet javítani rajta.

S végül egy fontos figyelmeztetés. Ha megismerjük az öt szeretetnyelvet, és megtanulunk házastársunk elsődleges szeretetnyelvén beszélni, ez gyökeres változást idézhet elő társunk magatartásában. Mindannyiunkra jótékony hatással van, ha érzelmi szükségleteink be vannak töltve.

Mielőtt sorra vennénk az öt szeretetnyelvet, még egy rendkívüli és különös jelenségről, a szerelem élményéről kell szólnunk.

ÖNÉ A SZÓ

Hányas számmal jelölné egy tízes skálán saját szeretettankja telítettségét?

Jegyzetek

1M. Scott Peck: A járatlan út (Budapest, Park Könyvkiadó, 2006). 71. o.

2Uo.

Tartalom

Köszönetnyilvánítás

1. Mi történik a szerelemmel az esküvő után?

2. Csordultig telt szeretettank

3. A szerelem élménye

4. Első szeretetnyelv: Elismerő szavak

5. Második szeretetnyelv: Minőségi idő

6. Harmadik szeretetnyelv: Ajándékozás

7. Negyedik szeretetnyelv: Szívességek

8. Ötödik szeretetnyelv: Testi érintés

9. Saját szeretetnyelvünk felismerése

10. A szeretet választható

11. A szeretet csodákra képes

12. Amikor nehéz szeretni

13. Gyermekünk szeretetnyelve

14. Személyes megjegyzés

Gyakran felmerülő kérdések

Szeretetnyelvteszt pároknak

Jegyzetek

Kiadja a Harmat Kiadó
1113 Budapest, Karolina út 62.,
Tel./fax: (1) 466-9896, (1) 386-0865
E-mail: harmat@harmat.hu
Internet: www.harmat.hu

Címlapfotó: Boone Rodriguez
(boonerodriguez.com)
Felelős kiadó: Herjeczki Kornél
Felelős szerkesztő: Gér-Bódiss Tímea
Borító és tipográfia: Lente István
Műszaki vezető: Bernhardt Péter
Elektronikus könyv: Ambrose Montanus

ISBN 978 963 288 906 1 (epub)

Felhasznált betűtípusok:
Montserrat – SIL Open Font License
Noto Serif – Apache License 2.0