Keresd a szerző ajándék novelláit:
https://www.alomgyar.hu/ajandek-novella

A remény hajnala 2015, 2017

A sötétség fogságában 2015, 2018

Eltitkolt múlt 2016 • Viharos érzelmek 2016

Törékeny vonzerő 2017

Elvarratlan szálak 2017

Ördögi kísértés 2018

Arcátlan csábító 2018 • Érzéki csábító 2019 • Végzetes csábító 2019

Heather vonzásában (Bűnös viszony 1.) 2019

Joyce csapdájában (Bűnös viszony 2.) 2020

Elfojtott indulatok (Elfojtva 1.) 2020

Baljós szitakötő (Biztos menedék 1.) 2020

Copyright © Anne L. Green

Hungarian edition © Álomgyár Kiadó

Minden jog fenntartva!

Borítóterv: Faniszló Ádám

További grafikai munka: Németh Renáta

Szerkesztette: Kalocsai Judit

Korrektor: Dér Adrienn

Tördelés: Dubecz Adrienn

Álomgyár Kiadó, Budapest, 2020

Felelős kiadó: Nagypál Viktor

Elérhetőségeink:

+36 30 487 3552

admin@alomgyar.hu

www.alomgyar.hu

www.facebook.com/alomgyar

instagram.com/alomgyarkiado

ISBN 978-615-6145-91-8

KAYLA

Elátkozott szerelmesek

„Nem tudom elengedni. Képtelen vagyok. Mindig visszahúz. Nem megy. Pedig reménykedtem. Azt hittem, megöltem a régi énemet. De amikor meglátom őt, újjászületek. Felolvad a szívem, és hevesen verni kezd.”

(Végtelen szerelem c. film)

A kávézómban álltam, és a tekintetem percek óta a semmibe révedt. A gondolataim messze elkalandoztak, egy olyan világban jártam, ahol bármi megtörténhet. David járt az eszemben. David, aki a világ leghelyesebb pasija volt. Nem tudtam őt kiverni a fejemből, annál is inkább, mert reggel, amikor elindultam dolgozni, nagy meglepetés fogadott. David valamikor az éjjel a lakásunknál járt, és egy szál vörös rózsát hagyott az autóm szélvédőjén egy rövid üzenettel:

Habár minden este magányosan alszom el, nem vagyok egyedül, mert veled álmodom. A gondolataim hozzád repülnek. Hiányzol.

David

Az üzenetét szorongattam, és kiszaladt belőlem egy mély sóhaj. Daviddel az egyik rendőrbálon találkoztam először. A bátyám, Jack közbenjárására én kaptam meg a cateringet, így személyesen is részt vettem a rendezvényen, hogy felügyeljem, minden rendben megy-e. Sokat jelentett nekem a kávézóm és a belőle növekvő partiszerviz szolgáltatás. Egész este sürgölődtem. A hidegtálakat ellenőriztem, amikor odalépett hozzám David. Az elegáns tűsarkúm ellenére is meg kellett emelnem a fejem, hogy a szemébe nézhessek.

– Isteni a roston halfilé és a pirított garnéla – köszörülte meg a torkát.

Még most is megmosolyogtatott a helyzet, mert a lelkesedése rám is átragadt, ezért végigkóstoltattam vele az összes tengeri herkentyűt, de csak hetekkel később mert színt vallani, hogy egyébként ki nem állhatja őket. Kizárólag miattam jött oda a pulthoz. Én keltettem fel a figyelmét, nem a tenger gyümölcsei.

Utólag sem értettem, mi történt aznap este. Amikor először találkozott a pillantásunk, olyan volt, mint egy villámcsapás, ami végigszántott az egész testemen. Forróság járta át minden porcikámat. Zavarba jöttem tőle, megrészegültem, pedig nem ittam egy csepp alkoholt sem. Sosem hittem „a szerelem első látásra” maszlagban, de tény, hogy azon az estén történt velem, velünk valami csodálatos.

Ezt követően az első randin hamar kiderült, hogy Davidnek remek a humorérzéke, a hangja pedig zene volt a fülemnek. Jóleső borzongás cikázott rajtam végig, ha csak megszólalt. És amit a szemével üzent… szárnyakat kaptam tőle. Szárnyakat, amelyeket alig pár hét leforgása alatt az apám megnyesett. Ahogy kezdtek az érzéseim komollyá válni David iránt, úgy fordult ellenem a családom.

Az apám mélyen vallásos ember volt, és nem nézte jó szemmel, hogy egy fehér fiúval randizok, azt pedig egyenesen ördögtől valónak tartotta, hogy beleszerettem. David minden bizonytalanságom és viszontagság ellenére mégis remekül helytállt.

Amit hamar megtanultam az életről, az az volt, hogy a vihar hirtelen jön, és sosem tudhatom, mikor csap be a villám. Az én tökéletes kis oázisomat gyorsan utolérte egy átkozott cunami. Az apám mindent elkövetett, hogy elmarja, eltávolítsa mellőlem Davidet. Habár ő állta a sarat, én feladtam a harcot. Feladtam, mert az egész családom összefogott ellenem, és kitaszított. Féltem, egy szerelem sem ér meg ekkora háborút, pusztítást. Lassan távolodni kezdtem Davidtől, ami engem és őt is megviselt.

Aki nem élt még meg beteljesületlen szerelmet, nem értheti, milyen érzés kavarog az emberben, amikor annyira akarod a másikat, hogy belehalsz egyetlen pillantásába. Végtelen belső pusztításra képes az ilyen vágy. Minden alkalommal belém hasított a fájdalom, amikor megláttam őt. Habár minden porcikám őt akarta, elhitettem magammal, nem kaphatom meg, mert ő nem az enyém. Nem nekem szánta az ég. Gyűlöltem Istent, mert végzetes hibát követett el. Egy apró baklövést, amit mi, halandók nem hozhattunk helyre. Lehetett David akármilyen makulátlan, jó ember, az apám nem fogadta el őt. Gyakran eljátszottam a gondolattal, mi lett volna, ha David feketének születik, vagy én fehérnek. Semmi nem állt volna a boldogságunk útjába. Álnok illúzió. Csak újabb és újabb sebet tép a szívemen.

Megbénított a tehetetlenség. Az apám, hogy feledtesse velem Davidet, bemutatta nekem Leroyt, aki az ő szemében tökéletes férjjelölt volt. Engem pedig már nem érdekelt semmi. Tudtam jól, David után nem tudok többé senkit sem szeretni. Mindegy volt, ki jön, mert a szívem hangját nem voltam képes elhallgattatni. Erősebb volt az minden zajhatásnál. Szenvedtem, mert minden igyekezetem ellenére sem tudtam kiűzni Davidet a szívemből. Szerettem! Gyűlöltem magam érte, de átjárta a testemet az iránta érzett szerelem, annak ellenére, hogy igent mondtam, amikor Leroy megkérte a kezem.

Hónapokkal később, habár hozzámentem Leroyhoz és végleg szakítottam Daviddel, ez a rózsa mégis bizonyította, ő sem tud elfelejteni engem. Úgy éreztem, megfulladok. A nappalok a sok munkának köszönhetően hamar elteltek ugyan, de az éjszakák… A bánat belülről emésztett, lassan elszívta belőlem az életet. Ahogy telt az idő, egyre rosszabbul voltam, csak vonszoltam magam, nem volt sem kedvem, sem erőm. A legváratlanabb pillanatban megmagyarázhatatlanul tört rám a zokogás.