Molnár Ferenc

Liliom

Egy csirkefogó élete és halála

Külvárosi legenda hétben

Olcsó eKönyvtár

Klasszikusok ekönyvben a legjobb áron

olcsoekonyvtar.hu

Személyek

Liliom

Juli

Mari

Ficsur

Hugó

Linzmann

Muskátné

Lujza

Hollunderné

A Hollunder fiú

Orvos

Fogalmazó

Berkovics

Az esztergályos

Kapitány

Öreg rendőr

Budai rendőr

Dr. Reich

Kádár István

I. detektív

II. detektív

I. lovasrendőr

II. lovasrendőr

Négy kis cseléd

Négy detektív

Történik a Városligetben és a másvilágon

Első kép

A Városliget egy zuga. Fák, bokrok. Elöl középen egy pad. Tavaszi délután, alkonyat felé.

[Mikor a függöny felgördül, a színpad egy pillanatig üres. Aztán beszalad Mari, a színpad közepén megáll és visszanéz.]

MARI

Julika! Nincs válasz. Julika! Hadd! Hadd! Gyere! Hadd! Indul visszafelé.

JULI

bejön, izgatottan, vissza-visszanéz: Nézd csak! Ilyen szemtelen.

MARI

kifelé néz: Ott van ni! Megint gyön!

JULI

Tőlem gyöhet, én nem csináltam semmit. Csak egyszerre rám ugrik, meg kiabál, meg elmond mindennek, meg…

MARI

Ott gyön ni. Gyere, szaladjunk. Húzza kifelé.

JULI

Nem szaladok én. Nem csináltam semmit. Nem félek tőle.

MARI

Gyere, mer az megver.

JULI

Nem megyek én. Ha megver, megver.

MUSKÁTNÉ

jön: Nem köll szaladni, ne féljen, nem eszem meg. Én csak figyelmeztetem magát, édes lányom, hogy az én körhintámba be ne tegye többet a lábát. Én ott megtűrök mindent, nekem muszáj, mert ez az üzletem. Én nem nézem, úri hölgy, vagy bárcás, nekem mindegy, csak öt vasat fizessen. De ha valaki az én hintámon illetlenül viselkedik, az ki lesz tiltva.

JULI

Ezt nekem mondta?

MUSKÁTNÉ

Magának, maga cseléd. Az én körhintámon…

JULI

Énnekem mondta, hogy viselkedtem? Megfizettem a menetet, és felültünk a szarvasra. Egy szót se szóltam, csak a barátnémmal beszéltem.

MARI

Mit akar tőle? Nem is ő szólt, hanem a Liliom gyött oda.

MUSKÁTNÉ

Az nekem mindegy. Aztán gyöjjön a rendőrség, és vegye el tőlem a licencemet. Maga majd megfizeti nekem azt, maga rongyos?

JULI

Rongyos, aki mondja.

MUSKÁTNÉ

Hát többet nem ül föl. Fogdostatja magát a kikiáltóval. Nem sül ki a szeme?

JULI

Mit mondott?

MUSKÁTNÉ

Azt hiszi, nem láttam. Azér, mert benn ülök a hinta közepibe, a tükörnél, látok én mindent. Felültek a szarvasra és az egész menet alatt hagyta magát a Liliomtúl fogdosni. Szép kis disznó.

JULI

Nem is fogdosott, mert engem nem fogdoshat senki.

MUSKÁTNÉ

Oda volt dűlve magához az egész menet alatt.

JULI

Hát oda volt dűlve, mert odadűlt. Oda dűl, ahova akar. Én csak nem mondhatom neki, hogy ne dűljön hozzám, mikor illedelmesen odadűl. Nem is nyúlt hozzám.

MUSKÁTNÉ

Átfogta a derekát.

MARI

Abba is van valami?

MUSKÁTNÉ

Maga fogja be a száját, magát nem kérdeztem. Majd éppen magát kérdezem, hogy mibe van valami? Szép kis szemét.

JULI

Átfogta a derekamat, másnak is átfogta, azt a Liliomtúl megszoktuk.

MUSKÁTNÉ

Hát majd én leszoktatom róla, édes lányom. Az én körhintámon nem lesz fogdosás, ha szerelmeskedni akar, menjen az állóhelyre, a Barokaldi-cirkuszhoz. Ott katonát is kap.

JULI

Köll a kutyának.

MARI

Hogyne, még katona. Ette vóna meg a fene mind.

MUSKÁTNÉ

Csak ezt akartam mondani, édes lányom. Tudja, csak azér, mer jobb ez így. Mer ha oda találja dugni az orrát, hát én hátba vágom, édes lányom, úgy, hogy megnémul tőle. Nem hagyom a licencemet elvenni a rendőrségtől, mert azt ott is tudják, hogy az én körhintámon nincs erkölcstelenség.

JULI

Ezt mind akár ne is mondta volna. Mert ha nekem kedvem szottyan fölülni a maga hintájára, megfizetem a menetet és fölülök. Szeretném látni, hogy hozzám nyúl valaki.

MUSKÁTNÉ

No hát gyöjjön, fiam, holnap. Aztán próbálja meg.

MARI

Meg is próbáljuk.

MUSKÁTNÉ

Olyat még nem látott a liget.

JULI

Talán ledob?

MUSKÁTNÉ

Le én, édes lányom.

JULI

Hát aztán, ha én vagyok az erősebb?

MUSKÁTNÉ

Akkor be se piszkolom a kezemet az ilyen cseléddel. Majd lelöki a Liliom. Már az tudja, hogy köll elbánni a mindenesekkel.

JULI

Hogy engem lelök a Liliom?

MUSKÁTNÉ

Le, édes lányom, hogy azt sem tudja, honnan gyütt.

JULI

Hogy engem… Hirtelen elhallgat. Muskátné hátra néz.

[Négy viháncoló cseléd közt bejön Liliom.]

LILIOM

Eriggyetek innen, mer aki nem megy el, azt szájon kapom!

EGY KIS CSELÉD

Adja vissza a zsebkendőmet!

LILIOM

Nem mentek innen?

MIND A NÉGY

Adja vissza! Nézze meg az ember!

AZ EGYIK

Muskátnéhoz: Nagysága, kérem…

MUSKÁTNÉ

Fogd be a szád!

LILIOM

Nem méc innen? Nekiugrik, mind a négy viháncolva kiszalad.

MUSKÁTNÉ

Mit csinált már megint?

LILIOM

Mi köze hozzá? Julira néz. Már megint ezzel van baja?

JULI

Liliom úr, kérem…

LILIOM

elébe áll: Ne kiabálj!

JULI

meghúzódva: Nem kiabálok.

LILIOM

Na hát. Muskátnéhoz: Mi baj van? Mit csinál ez itt?

MUSKÁTNÉ

Azt csinálja, hogy jár a szája. Még neki áll följebb. Ki lett lökve a körhintáról, és nézze meg magának ezt a cselédet, Liliom, jól nézze meg magának ezt a hölgyet, ez ki van tiltva az én körhintámról.

LILIOM

Ki vagy tiltva? Akkor mars haza!

MARI

Gyere innen, hadd itt őket. Húzza Julit.

JULI

Nem megyek. Nem hagyom magamat.

MUSKÁTNÉ

Ha még egyszer meglátja, ne eressze föl, és ha fölül, lökje le. Érti?

LILIOM

Hát aztán mit csinált?

JULI

izgatottan, komolyan: Liliom úr… tessék most megmondani igaz lelkére… lelök engem, ha fölülök a hintájára?

MUSKÁTNÉ

Julihoz: Lelöki.

MARI

Nem magát kérdezték.

JULI

Tessék megmondani, Liliom úr, szemtől szembe. Lelök engem? Kis szünet.

LILIOM

Lelöklek én, fiam, ha tudom, mér. De ha nem tudom, hát már mér löknélek le?

MARI

Muskátnéhoz: Na lássa!

JULI

Köszönöm a jóságát, Liliom úr!

MUSKÁTNÉ

Hallotta, mit mondtam? Ha ez a cseléd oda meri tenni a lábát, ki lesz dobva. Értette? Nem tűrök fogdosást az intézetemben.

LILIOM

Micsoda fogdosást?

MUSKÁTNÉ

Láttam jól, ne adja a bankot.

JULI

Hogy maga átfogta a derekamat.

LILIOM

Én?

MUSKÁTNÉ

Igen, maga. Láttam, ne féljen.

LILIOM

Hát aztán nekem nem szabad átfogni a lányok derekát? Maj magához megyek engedélyér, ha valakinek át akarom fogni a derekát?

MUSKÁTNÉ

Magának szabad, tehet, amit akar… éntőlcm elmehet vele aludni is… de őneki nem szabad… az én hintámon nincs fogdosás. Nagy szünet.

LILIOM

Muskátnéhoz: Hát most fogja be a száját.

MUSKÁTNÉ

Mit mondott?

LILIOM

Fogja be a száját, és menjen vissza az intézetibe.

MUSKÁTNÉ

Micsoda?

LILIOM

Mit akar ettül? Erre a véznára mászik rá? Amér én megfogtam? Gyere lányom, a hintára, amikor akarsz, azér is gyere oda, minden délután és ülj föl a legszebb szarvasra, és ha nincs pénzed, hát a Liliom fizeti a menetet és ha valaki hozzád mer nyúlni, hát a Liliom majd megmutatja, mi az, amit hogy mondunk: Balkézzel srégen a tüdőre egy mejjpor köhögés ellen.

MUSKÁTNÉ

Te rongyos!

LILIOM

Te disznó!

JULI

Köszönöm a finomságát, Liliom úr.

MUSKÁTNÉ

Hát azt hiszed, hogy téged nem lehet kidobni? Mér? Amér te vagy a legjobb csalogató a ligetbe? Már ki is vagy dobva. Már el is vagy bocsátva.

LILIOM

Rendben van.

MUSKÁTNÉ

Már ki is dobhatlak, ha akarlak.

LILIOM

Csak úgy, ahogy mondta. Ki vagyok dobva, hát rendben van. Ne szíjja vissza.

MUSKÁTNÉ

Már megin adod a bankot, a kedvességedre föl. Már megin goromba vagy.

LILIOM

Kidobott, hát ki vagyok dobva.

MUSKÁTNÉ

Már megin gorombáskodsz velem. Elérzékenyül.

LILIOM

Jól van hát, rongyos vagyok, hát azt hiszem, engem nem is lehet kidobni, hát már el is vagyok bocsátva, rongyos vagyok.

MUSKÁTNÉ

Tönkre akarod tenni az üzletemet?

LILIOM

Rongyos vagyok. Majd cilindert húzok. Ki vagyok dobva.

MUSKÁTNÉ

Nem is vagy kidobva. Csak ez a cseléd…

LILIOM

Mars, el innen.

MUSKÁTNÉ

Megveretlek a Hózlingerrel, Liliom. Egyszer már…

LILIOM

Mars haza. Kidobtál, most mars.

JULI

félénken: De hát, Liliom úr, hajaszondja, hogy nem dobta ki.

LILIOM

Befogni a szájat itten.

JULI

Csak azér, mert énmiattam van az egész hecc.

LILIOM

Kérjen bocsánatot ettül.

MARI

Ahá!

MUSKÁTNÉ

Én? Kitül?

LILIOM

Ettül a kis maznátúl, kérem, nagysága.

MUSKÁTNÉ

Hát ha nekem adod a bazilikát? Hát ha nekem adod a Lánchidat? Hát ha az öreg Rótsild tányéron hozza ide az egész pézit? Hát még akkor is, ha közel gyön a hintámhoz, nem rúgom el úgy, hogy hetet bokázik?

LILIOM

Hát, nagysága, kérem. Leveszi a sapkáját. Most aztán tessék szép csöndbe, rendbe elmenni innen. Mer én még nem vertem meg hölgyet, kivéve, mikor özvegy Holcerné három hétig feküdt bele, de ha a nagysága most el nem megy innen, és békin nem hagyja ezt a szegény bogarat, én a nagyságának igazán megmutatom, hogy mi az, amit hogy mondunk: balkézzel srégen a tüdőre egy mejjpor köhögés ellen.

MUSKÁTNÉ

Látod, fiam, most aztán te se köllesz nekem többet. Isten áldjon meg, fiam, be se gyere holnap. El vagy bocsátva. Elmegy.

[Erősen alkonyodik.]

MARI

őszinte részvéttel: Szegény Liliom.

LILIOM

Ne sajnálj, fiam, mer hozzád vágok valamit. Julihoz: És te se sajnálj, te kis cselédbogár.

JULI

ijedten: Én nem is sajnáltam, Liliom úr.

LILIOM

De sajnálsz, látom az orrodon. Te is kaphatsz valamit. Olyan képet vágsz, mintha a Liliom most elmehetne koldulni, mer a nagyságos Muskátné özvegyné kidobta. Úgy nézz rám, bogár, hogy engem a legelőkelőbb körhintások már kidobtak. Nekem jöhet a Muskátné imponálni, az nekem fiatal.

JULI

De hát most mit fog csinálni, Liliom úr?

LILIOM

Most, fiam, iszok egy sört. Azt tanuld meg, fiam: minden ijedtségre egy sör.

JULI

Hát lássa, mégis megijedt.

LILIOM

Csak a sörért, fiam.

MARI

Hát most már…

LILIOM

Mi az, most már?

MARI

Hát most már maradjon velünk, Liliom úr.

LILIOM

Fizeted a sört? Nagy csönd.

LILIOM

Julihoz: Hát te? Csönd. Mennyi pénzed van?

JULI

Nyóc.

LILIOM

Hát neked?

MARI

szégyenlősen a földre néz és nem felel.

LILIOM

szigorúan: Mennyi van?

MARI

sírni kezd.

LILIOM

Most már tudom. Azér nem kell bőgni. Hát maradjatok itt, a Liliom elmegy a körhintához és elhozza a frakkját, meg a klakk-cilindert, meg mind a három fehérneműt, aztán megyünk a Hungária-kertbe. Ne félj, én fizetek. Itt várjatok a padon. Elmegy. A lányok utánanéznek.

MARI

meglöki Julit: Sajnálod?

JULI

Hát te?

MARI

Én úgy módjával. De tejúgy bámúsz utánna, hát azért…

JULI

leül: Nem is bámulok. Csak mer kidobták.

MARI

büszkén: Mijértünk rúgták ki. Mer téged kedvel.

JULI

Nem is kedvel.

MARI

De kedvel. Kelletve magát. Nekem is van, aki kedvel. Ő is leül.