Varsányi József

Mi a baj az iskolával?

- Az oktatás digitalizálásáról –

AMTAK Bt, 2022

Cop. Varsányi József

Cop. AMTAK Bt

ISBN 978-615-6549-23-5

Kiadó: AMTAK Bt, 2040 Budaörs, Semmelweis u. 6/B amtakbt@gmail.com

06 20 218 6762 www.amtak.hu

Böngésszen honlapunkon! Nálunk minden olcsóbb.

Készült: AMTAK Bt, Budaörs

Mi a baj az iskolával?

A bajok sokkal mélyebben vannak, mint sejtenénk. Ezeket a sorokat a pedagógus tüntetések idején írom. Rossz fizetés, túlterhelt tananyag, pedagógushiány, túlórák, elkeseredett diákok és pedagógusok. De vajon segít-e az iskolán egy 40%-os béremelés, némi toldott-foldott tantervreform, egyesek szemében vörösposztónak számító tananyagok elhagyása, több pedagógus képzése, s ki tudja, miket kívánnak még a sztrájkoló, tüntető pedagógusok és szolidáris diákok? Nem mondom, hogy ezeket nem kell orvosolni, de a bajokon ez sem segít, mert az igazi bajok mélyen az oktatási rendszer (és nemcsak a hazai!) struktúrájában és alapvető módszertanában vannak. Néhány pontban megpróbálom fölvázolni, hogy aztán ki is fejtsem őket:

1. Büntetés inspirálás helyett.

2. Aki lemarad, meghal.

3. Stréberek iskolája mindenki tanulóotthona helyett.

4. Nagylétszámú csoportos foglalkozás egyénre szabott oktatás helyett.

5. A tehetség nem tud kibontakozni.

6. Képzetlen oktatók, nevelők.

7. Elavult eszközpark.

Büntetés inspirálás helyett

Valós eset: X. tanítónéni az első két hét elteltével beírt az elsős kisdiák ellenőrzőjébe, hogy Kedves Anyuka! Pistike nem tud olvasni. Úgy tűnik, a többiek már tudtak. De vajon mit érezhetett Pistike, hogy szinte a tanév kezdetén ilyen bejegyzést kell hazavinnie? Nem szólva arról, hogy azért iratták be az iskolába, hogy ott megtanítsák az írás-olvasás és egyéb alapismeretek rejtelmeire. Szegény Pistike el lett könyvelve rossztanulónak és fekete báránynak, mielőtt bármire is megtanították volna. Pedig Pistike talán nagy reményekkel, izgalommal várta az iskolát. A tanítónéni pedig a legkényelmesebb utat választotta: figyelmezteti a szülőt, hogy foglalkozzon a gyerekkel őhelyette. Szerencsés esetben az anyuka ezt meg is teszi, ha tudja. De mi van akkor, ha Pistike későn érő gyerek, vagy azért nem tud olvasni iskolába járás előtt, mert a szülőnek nem volt ideje erre megtanítani, ha egyáltalán lehetséges és szükséges az ilyen erőltetett tanítás.

Szülői tapasztalatom, hogy a gyerek magától kezd el olvasni, ha eljut odáig az érettségben, s ha adottak a minimális feltételek. Beszélni sem az anyuka tanítja meg. Nekem mind az öt gyerekem már iskola előtt tudott olvasni, sőt a legkorábban érő már ifjúsági regényeket olvasott. De ennek semmi jelentősége, aki az iskolában sajátítja el az olvasást, semmivel sem lesz később rosszabb tanuló és tehetségtelenebb gyermek, majd felnőtt, mint aki ilyen korán érett meg az olvasásra. Igen, a gyerek magától olvas, ha kis segítséget és megfelelő környezetet talál. S itt nem kell nagyon különös környezeti adottságokra gondolni. Második gyermekem például előszeretettel gyakorolgatta a szavak egybeolvasását a fürdőszobában, ahol mindenféle idegen feliratú illatszerek és egyebek sorakoztak a polcon. Én kétségbe voltam esve, hogy összezavarja az angol írásmód és kiejtés magyartól való eltérése, de nem így történt: szépen fonetikusan elolvasta a márkaneveket, s már meg is oldotta a betűismeret és a szóolvasás sarkalatos pontját. Merthogy a gyerek először külön-külön ismerkedik meg a betűkkel, s innen még jókora lépés vagy ugrás, mire rájön, hogyan kell ezeket szavakká összerakni.