A BOLONDSÁG VÍRUSKORONÁJA

Spirituális beavatási esszék, tanulmányok

Kozma Szilárd

2022

Publio Kiadó

www.publio.hu

Minden jog fenntartva!

A kötetben szereplő írások sorrend szerinti címei 01 Előszó helyett: A Bolond újraértelmezése

02 A tisztító tűz, avagy a harc útja

03 A sorscsírákról

04 Az anyag és az élet titka

05 Rendeltetésünk

06 A Bolond boldogsága

07 Kábulat és fertőzés

08 A fájdalom igazi oka és spirituális funkciója

09 Az első és a második Lilith különbsége

10 Az Én vagyok az én vagyok

11 A félelem metafizikája

12 Az eredeti kereszténység, avagy a Bolondság bolondsága

13 A beavatási napló

14 Hálaadás és vezeklés

15 Júdás ellenpéldája

16 A betegség spirituális funkciója, a rák-daganat és az AIDS igazi okai

01 Előszó helyett: A TAROT BOLOND NEVŰ

IKONJÁNAK AZ ÚJRAÉRTELMEZÉSE

28 évvel ezelőtt mély-beavatást nyertem az életet és az egyetemes létet irányító egyetemes törvények személyes(!) ismeretébe, és, az eredeti - tehát a jóslásokkal be nem mocskolt és azok által hiteltelenné nem tett - asztrológia szent tudományába. Ez által személyesen is megtapasztalván, megérhettem Hamvas Béla azon kijelentésének az értelmét, ami szerint "A valóság természetes mágikus.". Pár évre rá, asztrológusi engedélyt váltottam ki és mondhatom, hogy a családfői gyakorlati és erkölcsi feladataim ellátása mellett, 25 éve, csakis a sorsfeltárást - A sors logikája megfigyelésével és teoretikus (Lásd a teo - riát, mint Isten - látást!) értelmezését. - tartom az életem legfontosabb feladatának, ebből a munkámból tartván el az egyre bővülő nagy-családomat is. Az utóbbi azért fontos ebben a bevezetőben, mert ez azt is jelenti, hogy kizárólag gyakorló asztrológus -

sorsfigyelő - vagyok, tehát az imént említett teo-ria, az én esetemben nem steril elménckedést jelent, vagyis: nem spekulatív (önkényes) elméleti konstrukciók gyártását, hanem olyan élet- és valóság látást, olyan sors-mechanikai gondolkozást amely a legközelebb áll az élet -valósághoz. A természeti és az Isteni valósághoz.

A hivatásom és a munkám gyakorlása során szerzett sors-mechanikai megfigyelésekről és spirituális - gyakorlati tapasztalatokról írtam és közöltem más könyveket (Életművem legfontosabb darabja az Egyetemes Törvények leírása, Valamint a Táltos Bolond című regénytrilógiának az első

két könyve is megjelent már.), de hiányzott egy összegező könyv, amely felteszi a koronát az egészre.

Hát ez az a könyv, amit "életmű-koronának" is nevezhetek.

Ezt a könyvet tehát, az olyan személyek számára írtam, akik nem elégszenek meg az evangéliumokban és a keresztény misztikus irodalomban leírtak-, vagy az ezoterikus előadásokban elmondottak tudomásulvételével, hanem az életünk értelmének a minél teljesebb megértésére és ez által a megszabadulásra – a megváltásra vágynak és törekszenek. Illetve azok számára, akik hiába, hogy az addigi problémáik legrejtettebb okait és ok – okozat összefüggéseit megértették a horoszkópjuk (a spirituális fejlődési sorsprogramjuk) ismerete és tudomásul vétele segítségével, de egy bizonyos jótékony és hasznos gyakorlati sorsrendezési időszak elteltével, mégsem képesek a továbblépésre. Nem képesek az őket továbbra is, és ha finomabban is, de még mindig „üldöző”

negatív sorselemektől – krízishelyetektől – való teljes megszabadulásra. Ezek esetében ugyanis, a megismerések és a felismerések (A beismerések: a be felé és a fel felé történő megismerések) mellett, szükség van még egy olyan „misztikusnak” nevezhető spirituális öntudat kialakítására, amit a krisztusi Hegyi Beszéd szellemében, nyugodtan „Bolondnak” nevezhetünk.

És itt álljunk meg egy percre. A Hegyi beszéd első mondatának a fordítása (ferdítése?) úgy hangzik ugyan, hogy „Boldogok a lelki szegények, mert övék a mennyek országa.” De számomra, aki asztrológusként, a sors-logika figyelése szemszögéből ismerem a Tarot beavatási rendszerét (Könyvet is közöltem a témában!), teljesen világos, hogy Jézus, aki többször is intett a tiszta és egyenes beszéd fontosságára, a gyermek- és fiatalkorát a Tarot titkos szellemi övezetének számító Egyiptomban töltötte. Egészen biztos vagyok abban tehát, hogy Ő nem használhatott egy ilyen nyakatekert, és végül is: absztrakt, de még inkább: zagyva kifejezést legnagyobb és legfontosabb antropológiai kinyilatkoztatásában. Vagyis, számomra teljesen világos - és, az ebben a könyvemben, de a korább megjelent könyveimben is, közölt tanulmányok is, azt bizonyítják -, hogy ez a, végül is semmit mondó, absztrakt kifejezés mindössze a hozza nem értő Evangélium-kanonizálóknak a szalonképesítése, a Tarot 22-es ikonja által megtestesített, legmagasabb szinten beavatott misztésznek: a megváltott Bolond állapot-jelentésének.

A fent említett igazság- és boldogság keresőknek tehát, szüksége van, egy olyan misztikusnak

nevezhető, de végül is, teljesen logikus és könnyen megvalósítható életgyakorlattal folytatott boldogság-kultuszban élésre, amely hozzá segíti őket a horoszkópjuknak a Plútónál és a Sárkányfej nevű eleménél leírt, vagy az asztrológus által ismertetett sorselemeknek a személyesítéséhez, személyes átélési lehetőségéhez.

Illetve, az alap-karmájuk által folytonosan létrehozott, krízis-feloldásokhoz vezető karma-oldási (Ugyancsak „bolondos” …) gyakorlatok mellett, szükségük van, a nem minden esetben könnyű, gyakorlati életfeladataik felvállalását elősegítő eltökéltség felvállalásához és megerősítéshez egy kultusz-gyakorlásra is, ami viszont nem ad lehetőséget a belső szemforgatásra, a magasztos önámításra. Szükségük van tehát, egy olyan külső ás belső mentalitás felvállalására és gyakorlására, amit én, a jelen könyvben szereplő, „A bolondság bolondsága” című tanulmányomban írtam le, a legrészletesebben.

Ilyen életvitelszerű, titkos kultikus (misztikus) gyakorlat, a vallásos érzelmektől (félrevezető

szentimentális motívumoktól) mentes, vezeklés és a hálaadás gyakorlása is, amely által egy, a korábbinál sokkal tisztább öntudathoz és megértési képességhez juthatunk el. De ilyen a táplálkozás átalakítása is, vagy az élettársi viszonynak a magas fokú egyet-értésen és átláthatóságon alapuló szakrális áthangolása, vagyis, ezeknek a hétköznapi élményeknek a metafizikai alapokra való helyezésére. És szükségük van a gyermekáldás kérdéséhez való spirituális (morális) viszonylás átalakítására is. Ugyanis, ezeknek az elmaradása, mind, mind gátjai lehetnek a sorskrízisektől való megszabadulásnak, miközben ezen kérdések esetleg nem vetődnek fel hangsúlyosan a horoszkópjukban. Annak ellenére ugyanis, hogy a horoszkóp tartalmazza a legtöbb életbevágóan fontos sorselemnek a leírását (A lekicsinylő és lekezelő tudományos és misztikus állításokkal ellentétben, nem létezik az, a tudományos, vagy misztikus önmegismerési módszer, amely ennél többet és pontosabbat lenne képes feltárni), és, hogy az asztrológus rengeteget tud a sorsot okozó és működtető szellemi – spirituális erők hatás-mechanizmusáról, de nem médium! Vagyis, nem kitaláló táltos tehát, hogy az életünknek minden gyakorlati részlet-kérdésében bele láthasson és megmondhassa, hogy az életünk összes gyakorlati részlete szintjén mint képzelünk, gondolunk és csinálunk rosszul.

Hogy miét esélyesebb az élet dolgait másképpen látni képes „bolond ember” a boldogságra mint a „normálisan” nyüzsgő? És, hogy a bolond miért nem egyenlő a hülyével, vagy a humoristával? -

Hiszen világos, hogy a Hegyi Beszéd első mondatában, Jézus sem egyszerű hülyéskedőkre, vagy mindennel, még az élet legkomolyabb tényeivel is viccelődő – poénkodó, szellemeskedő szalon-bohócokra gondolt! De még csak nem is az iméntiektől egy fokkal magasabb szellemi színvonalon álló humoristákra! Hanem azokra, akik az életük legnagyobb drámái között is képesek derűsek lenni, sőt: akik még egy – egy élet-tragédia után is képesek bízni az isteni igazság szellemében és a (belső!) isteni szeretet mindent helyrehozni képes (Főként az egészséget!), mágikus erejében. És ez a rendkívüli – Bolondos… – hit-erő, már sokkal több a vallásos miszticizmusnál, és tehát semmi, de semmi köze nincs az ábrahámi vallásos őrülethez, hiszen a Bolond nagyon is jól tudja azt, hogy nem létezik egy olyan konkrét és tőle különálló, tőle független, külső Úristen, aki bárkinek is a legyilkolását „követelné” tőle, nem hogy a saját gyermekének a „feláldozását”!.

A Bolond tehát, a maga belső derűjében és folytonos jókedvében, a világon a legkomolyabb személyeknek az egyike. És csak a külső szemlélő nézi és mondja bolondnak, mivel az, az ő

pragmatikus logikájával, a józan – tudományos paraszti eszével tehát, nem érti, hogy a mágiához értő Bolond, miért nem gyakorol mágiát például a sorsnehézségei elhárítására? Hogy Jézus például, miért tartotta fontosnak a golgotai szenvedések és mélységesen mély megaláztatások átélését, és az állítólagos rendkívüli isteni – mágikus…- képességeit használva miért nem állította meg a halálos tragédiát, amikor már nem bírta elviselni a fájdalmakat?

Rengeteg horoszkóp elkészítése után, és tehát a mágikus bolondság belső ismeretének a rész-

arányos birtokában, én eltanácsolnám a gondolkozási felületeskedéstől azokat a személyeket, akik a kauzális megismerést fel akarják cserélni a médiumi képességekre és az un. intuícióra, amely tanács igencsak elharapózódott a misztikus és az un. ezoterikus körökben. Ezek a misztikus nagyokosok ugyanis, arra oktatják a hallgatóságukat és a híveiket, hogy utóbbiakat használják az értelmük helyett a boldogságuk és az egészségük megszerzésére, vagyis arra, hogy inkább

„misztikuskodjanak” az asztrológia által biztosított ellenőrizhetőség, a racionális és a logikus spirituális megismerési módszerek helyett.

Mindenkit eltanácsolnék az okkult misztika és a vallásos misztika által egyaránt felkínált felületes életszemlélettől! Azzal a kiegészítő magyarázattal, hogy az én 28 éves, gyakorlati és elméleti sorfigyelői tapasztalatom szerint, a könnyű utat választó és tanító személyeknek, még csak fogalma sincs arról, hogy egy ilyen, a személyes tapasztalatok hétpróbás nehézségeitől és az elmélyült tanulással járó erőfeszítésektől őt felmenteni látszó, és ezért könnyebbnek ígérkező „boldogulási módszer” használata komolyan veszélyezteti, elsősorban saját egészségüket! De azoknak az egészségét is, akiknek ily módon téves igazságokat szolgáltatnak, vagy jobb esetben féligazságokat.

Hiszen, nem is tudhat azokról a spirituális szempontból téves, az emberek karmája által létrehozott

„közmegegyezéses” világi magatartásnak az egészség-károsító veszélyeiről, vagyis, a „bűnbe esett közgondolkozásnak a hosszú távú (ártalmas!) következményeiről! És főként: a bűnbe esett közgondolkozás által diktált életgyakorlatok hosszú távú veszélyes mivoltáról, amiket az emberek nem csak, hogy „normálisként” gyakorolnak a hétköznapokban, de a politikusaik által, még mindenki által betartandó kötelező törvényekként is beiktatják a nemzeti –országos törvény rendszereikbe.

Ahhoz tehát, hogy a horoszkóp és a metafizikai megismerés segítségével meghaladhassuk azokat a téves mentalitásokat, amelyek a sors-krízisekben benne tartják az egyes személyeket, illetve oda folyamatosan visszalökik őket, mindenek előtt, kell tudni a legfőbb élet-cél értelméről, az általános emberi rendeltetés értelméről, aminek alá van rendelve minden egyes emberi sors (személy), és ami elől nem lehetséges csak az időleges és a látszat-kitérés. És ez nem más, mint a, nem vallásos értelemben vett megváltás. És csak a szakrális Bolond az, aki az életnek ezt a legfontosabb célját és tényezőjét komolyan is veszi. Mert tudni, rengetegen tudnak róla – Mármint a megváltás elsődleges élet-szükségességéről! - , de egyáltalán nem veszik azt komolyan. Hiszen annyi, de annyi más dolog van az életben, amit a közgondolkozás szerint – tehát a bűnbe esett élet-nyerési logika szerint –

komolyan kell venni! Például ott van a nagy szakállas régi, misztikus és vallásos logika mellett, a még nagyobb szakállas életnyerési lehetőségekkel kecsegtető tudományos és technológiai logika! –

Egyedül a Bolond az, aki tudja, hogy ezeknek az életnyerési misztikus, és – vagy tudományos technikáknak a megváltás szempontjából nincsen semmi, de semmi értelme. Sőt: a lényegről elterelési és félre vezetési értelme van. Vagyis: megváltás-ellenes, vagyis antikrisztusi értelmük van.

A vallásos fanatizmus veszélye és a misztikus ködösítés elkerülése érdekében, ami a megváltás és az üdvösség fogalmak körül lengedezik ősidők óta, neveztem el tehát ezt, a boldogsághoz jutási lehetőséget, ezt a minden szakrális irodalomban megtalálható, közös emberi rendeltetés-beváltást, vagyis a megváltást – és ezzel együtt, a tényleges boldogságot! - lehetővé tevő szellemi magatartást a Bolond létállapotának. Tettem ezt tehát, mind a Názáreti Jézusnak a Hegyi Beszédében kinyilatkoztatott alapigazságainak az asztrológiai értelmezési lehetőségei okán, és mind a Hamvas Béla Arlequin c. esszéjének a mondanivalójához igazodva. Illetve, Hamvas Bélának az alkímiai műveletek értelmezéseihez felhasznált Tarot beavatási rendszernek a 22 ikonja által megtestesített, személyi (megváltott) lét- és sorsállapot - jelentésének a részletesen racionális metafizikai értelmezéseihez igazodva. Íme:

„A Bolond.

A Teremtés eredeti és a végső rendeltetési céljával egybevágó, tudatos –és ezért gondolati és élet-képzeleti - sorsalakítás és, az ennek megfelelő „jó sorsba-jutás” ikonja: „A Názáreti Jézus által a

Hegyi Beszédben kinyilatkoztatott boldogságba” (Megváltott állapotba) való jutási szükségnek és lehetőségnek az ikonja. Az égi és a földi út egyesülésének (és egységének) az ikonja. A kínai lét-dialektika által leírt Tao-nak az ikonja, az egyetemes teremtési folyamatoknak és az egyéni sorsnak a kiegyenlített egybefonódásának a jelképe. A személyi életprogram szerinti személyes életútnak az ikonja. A Megváltás és a Szent Szellem, illetve az egyetemes teremtési – megváltási ciklus-zárásoknak és új a cikluskezdéseknek az ikonja, a megváltást követő, új teremtési lehetőségek beindításához szükséges (rejtett) spirituális energiák ikonja. A földi életben elérhető

legkiegyenlítettebb, zavartalan spirituális állapotnak az ikonja. Az ember által megtestesített Teremtés (teremtmény: individuum) és a Teremtő (a személy által átélt tökéletes léttudat) tökéletes kiegyenlítődése, illetve a személynek a Teremtővel való azonosulási képességének az elérése még az individuális személy életében. Az abszolút léttudat, a tökéletes egészség és kauzális kreativitás: a tudatos teremtési állapotnak a személyen belüli megvalósulása és kiegyenlítettsége - a Fény és a Szeretet kiegyenlítettsége - az Androgünos állapotának az elérési lehetőségét jelképező ikon.

Az ok és okozat nélküli „Bolond - boldogságnak”, az önmagában - önmagából való boldogsági állapotnak, a lét-boldogsági érzetnek az ikonja. A Bolond és a bolondság szent titka az, amit Hamvas Béla a Scientia Sacra című művének, Az Antikrisztus cimű esszéjében fejtett ki, ahol azt írja, hogy Jézus megértette azt, hogy az Isten létrehozta ugyan az embert, de az ember világától visszahúzódva maradt és marad végig, azt mindössze a szeretetével tartván fenn.

A bolond ember tehát éppen azért Bolond, mert a sorstól és a világtól szembeni ambícióiról-, vagyis a más emberekkel szembeni ambícióiról lemond, nagyon is jól tudja, hogy a világ (politikai, közigazgatási, ünnepélyes) eseményeibe nem kell komolyan és azok jelentőségének a gondolatába, magát beleélve, részt vennie. Illetve, ha mégis arra kényszerül (Ha a karma-oldási sorskörülményei arra kényszerítik), hogy pl. a saját lelkiismereti és személyi szabadsága, vagy a családja tagjainak a megvédése érdekében, akkor is játszva és minden győzelmi ambíció nélkül teszi. Arról nem is beszélve, hogy a haragnak és a gyűlöletnek a lélek- és szellemmérgező állapotától, teljesen mentesen.

A kelta kereszt módszerével történő Sorselemzéskor abban az esetben tesszük ki egyes kártyának, amikor a fent leírtakhoz hasonló igény támad valakinek (önmagunknak) saját személyével, illetve életével - sorsával szemben, vagy amikor arra vagyunk kíváncsiak, hogy mi az a szükséges mentalitás, az a tett, vagy az a sorsdöntő lépés, amely ebből a magas perspektívából nézve, megfelel saját életutunknak, szellemi sorsfeladatainknak, szellemi rendeltetésünk beteljesítésének.

A második - kettős – pozícióba kerülő Bolond-ikon arra utal, hogy teljesen más (egyértelműen elhibázott!) életutat követünk, téves hivatást gyakorlunk, vagy a két személy spirituális fejlődési sorsprogramja szerint téves (ugyancsak elhibázott) élettársi viszonyt folyatunk (tudatosan korrupt, vagy öntudatlanul eltévesztett házasságban élünk), mint amilyet az általános emberi életfeladatok és az egyéni spirituális fejlődési életprogramunk szerint kellene, és ez a huzamos ideje tartó "rosszul járás", hibás életcélkövetés és tévelygés az aktuális sorsproblémánknak az igazi, de rejtett oka.

Persze, a Bolond esetében, mint a legfőbb Ikon esetében, a téves út mindennél, és mindezzel együtt is sokkal többet jelent, mint ahogy azt felszínesen gondolnánk. Itt arról van szó ugyanis, hogy akinek a Bolond – ikon a 2 pozícióban megjelenik, az egyéni és a családi Karmájából adódóan, ez az egyéni életprogramja és az ennek megfelelő életfeladatai általában merőben különböznek a polgárilag megszokott, a konvencionális (bevett) életutaktól, hivatásoktól és szakmáktól. Ez azt jelenti, hogy ez az életprogram elsősorban a teljes személyi tudat-átalakítását, a spirituális felébredést, újjászületést és feltámadást, a teljes kiegyenlítettség elérését kell szolgálja. Nos, a 2 pozícióban a Bolond, arra utal, hogy ettől a feltámadási és megváltódási lehetőségtől igen távol került, hogy ettől (veszélyes módon!) egyre távolabb jár az, akinek a sorshelyzetét vizsgáljuk.

Amennyiben ötös pozícióban jelenik meg a Bolond ikonja, egyértelműen arra utal, hogy gyökeres és nagyon sürgős spirituális mentalitás váltásra - váltóztatásra, illetve életút-kiigazításra van szükség és azt tanácsos minél hamarabb elkezdeni. Ugyanis, az a személy, akinek a számára a sorselemzést végezzük, képzeleti és gondolati szinteken, az ő spirituális életprogramjával ellenkező szellemi mentalitást gyakorol, (Rossz úton jár, rosszul jár) több ideje és igen intenzíven. Vagy azt, hogy az általa járt gyakorlati életút (hivatás, karrier, életforma, stb.) több ideje és lényegesen eltér azoktól az életterületektől, amelyek olyan tapasztalatokhoz juttathatnák, amely élet-tapasztalatok segítségével feloldhatná la karmikus meghatározódásait. Persze, amennyiben a második pozícióban jelenik meg a Bolond, akkor is ezt jelenti nagyjából, azzal a különbséggel, hogy abban a pozícióban még nem utal arra, hogy a változtatás annyira életbevágóan szükséges lenne, illetve nem utal arra, hogy annak a problémának, aminek a kauzális okainak a megértése és feloldása érdekében a Tarot segítségét igényeljük, a Bolond által jelzett spirituális kiegyenlítődési mentalitás indítaná el a feloldását.

Párkapcsolati probléma esetében azt is jelentheti, hogy a sorsprogram szerint téves az illető

személlyel szembeni magatartás, vagy már eleve téves a párválasztás is.

Hatos pozícióban arra utal, hogy az ötös pozícióba került ikon értelme szerinti sors-tettünk, vagy sors-lépésünk után, a teljes út- és céltévesztés érzése, a kietlenségi és hiábavalósági érzések és esetleg a teljes reménytelenség is hatalmukba keríthetnek bennünket. Az egyes pozícióba választott ikon által jelzett életprobléma függvényében ez az élet-út tévesztési érzés lehet elmehet akár a teljes kétségbeesésig is, el egészen az önrombolási, önpusztítási hajlamok felébredéséig és megerősödésig.

Nem kell azonban ezeknek az érzéseknek a hatása alá kerülnünk, mivel a kiúttalanság látszata éppen az a jel, amely arra utal, hogy a sorserők éppen a hetes pozícióba került ikon szimbolikus rendszere szerinti megoldást készítik elő és hozzák létre a számunkra.

Hetes pozícióban a Bolond ikonja azt jelzi, hogy amennyiben az a személy, akinek egy bizonyos élet- és tárgykörrel kapcsolatban elemezzük a sorsvonalait, teljes eltökéltséggel igyekszik az ötös pozícióban megjelenő ikon által jelzett cselekvést elvégezni és/vagy a megfelelő (külső és belső) mentalitást gyakorolni elérheti akár a boldog-bolond állapotát is. De persze, csak akkor, ha nem esik kétségbe a hatos pozícióban megjelenő ikon által jelzett helyzet és/vagy életkörülmény miatt, illetve az új benyomásai és képzetei miatt. És, hogyha, az adott krízise meghaladása után, egyértelműen ráhelyeződik a horoszkópjából kiolvasható eredeti életterve szerinti megváltási sorsvonalára, amit a Sárkányfarok – Sárkányfej tengely jelöl a sorsképletében. Akkor tehát, az üdvössége felé vezető

törvényes (egészséges) életútjára fog kerülni, vagy vissza állni, amennyiben korábban már ott volt.”

A tudattalan legmélyebb rétegeiben véghez vitt megbocsátás és a megbocsátás előtt elkövetett vétkekért való feloldás-kérés: a spirituális és kauzális bűnbánat (a be-látás) a legelső és legfontosabb feltétele a személyi fejlődésnek. A kiegyenlítődési - újjászületési képesség és az igazság szerinti képzetalkotási képesség elnyerésének. A bűnbánaton: a vétek belátásán és a bocsánaton, az elbocsátáson és megbocsátáson alapszik tehát a Bolond-útja. A kauzális teremtés legfőbb igazságával: a legfőbb boldogság elérésével és mindenek fölötti értelmével, a teremtés logikája szerinti sors-rendezéssel szembeni ellenszegülés megszüntetésén alapszik az igazi, egyetemes szeretet, illetve a boldog és egészséges élet. De csak és csakis azután bocsáthatok meg magamnak bármit is, amit elkövettem, és ami az ellenszegülési késztetést kiváltotta, miután a hozzá kapcsolódó jelenségek ok-okozati rendszerét teljesen megértettem. Az Enikő lányunk halála nélkül, nem kényszerültem volna az isteni igazságnak a majdhogynem fanatikus keresésére, csillapíthatatlan szomjazására és megismerésére. Másrészt már ideje is volt annak, hogy az intézményes rémálomból az apokaliptikus világháborúból - amelyben mindenki mindenki-ellen harcol – felébredjek és kilépjek, mivel bizonyossá vált, hogy az Emőke méhében a haza jövetelem után megfogant az újabb magzat, a majdani Etelkánk magzata. Neki az elfogadására Emőkét előzetes veszekedések és fenyegetőzések árán vettem rá, mivel rettenetesen félt az anyjától és a nagyanyjától. De hát, Oroszlán szülöttként és

„szabályos” feleségként és családanyaként éppen ezen kellett (volna) túltennie magát. Ti., hogy a

régi családtagjai befolyásolják a tetteiben, és gondolataiban. Etelkának az egészséges megszületése érdekében tehát, Emőkének a spirituális elbizonytalanodását és ellenállását kellett megszüntetnie és az egészséges anyai önbizalmát helyreállítania. Amint később kiderült, még ez sem volt elég az anyai démonok: az egoista boldogságféltési képzetek megszüntetésére. Én viszont, bármennyire is kegyetlennek látszik mindez, az Enikő halála után, és éppen az által, egy óriási lépést tettem abba az irányba, amit a Medárda születésekor az életem céljául magamnak kitűztem: a Bolonddá válás irányába, vagyis, a mennyek országa nevű, harmonikus szellemi állapot elérésének az irányába.

Mert a Bolond, egészen másképp józan mind a pragmatista-, illetve a vallásosan és a tudományosan élő ember. Ő egyszerre befelé és kifelé néz és ezáltal mindent egybelátva, egy lényegűnek tudja saját lényét és saját teremtő és kiegyenlítődő képzeletét az Isten atya-anya teremtő

akaratával. A Bolond semmire és senkire nem néz le, és senkire és semmire nem néz fel, semminek és senkinek nem hódol és semmit nem romból, semmiért nem aggódik, semmit nem bán meg és semmin sem sajnálkozik, hanem huncutul önmagára kacsintgatva, még saját éberségén is jóízűeket nevet. Ő a mindenre nyitott koronás elme, akiben az abszolútumnak a mágikus szeretet-ereje végérvényesen kinyílt. (Misztikus és Jógás kifejezéssel: Akinek a korona- csakrája kinyílt) Ő az, akinek a lelkében az egyetemes Szeretet által megváltódott, mindenféle káprázattól és kábulattól mentes - Még a kivétel, vagy a szentség kábulatától is mentes! - isteni igazság szelleme végérvényesen tanyát vert. Ha akar, részt vehet ugyan a földi élet-játszmákban, de az, amit azokból még megtudhat, már az ő számára nem lényeges. A beavatás alatt átélt időzuhanásban ő végképp érinthetetlenné érlelődött az őssóvárgás és a becsvágy befolyásával szemben, ezért az ő személyi száma, mikor nulla, mikor huszonkettő, attól függetlenül, hogy mikor született. Ő az, aki tudja tehát, hogy a karmikus provokációkkal szembeni befolyásolhatatlanságba jutásra való törekvések fontosabbak a mennyországba való bejutási igyekezetnél, mivel a mennyország-állapot elérése mindössze az egyik következménye annak, amit a Lilith- befolyástól mentes megváltott állapotával, a görcs- mentes éberségével elérhet. A Bolond az egyedüli lény, aki folytonosan nevet a saját tévedésein és félelmein, mert tudja, hogy miért boldog, és miért van az, hogy, a többi bolonddal együtt, övé a Szeretet és a Világosság országa.

02 A TISZTÍTÓ TŰZ. A HARC ÉS AZ IGAZSÁG ÚTJA Avagy: az igazság kiderítése és a kiderült igazság érvényesítése érdekében folyatott harc szerepe a megváltásban, avagy az igazság–vágy beteljesítési törekvésének az alkímiai célja, értelme és fontossága.

Alap-állítás: „Ha nem harcolsz becsülettel és bátran az általad ismert, és ebben az ismeretben más által megsértett, elferdített, vagy elrejtett (titkolt!) igazságért, az azt jelenti, hogy lenézed az igazságot (annak a fontosságát) tudatosan, vagy tudatlanságból, tájékozatlanságból meghamisító, elrejtő, vagy elferdítő ellenfeledet, vagy ellenségedet. És ennek hosszú távon káros, de akár végzetes következménye is lehet – RÁD NÉZVE!”

Jézus: „Azt hiszitek, hogy Békét hozok? Ne higgyétek, mert tüzet hozok…”

„Boldogok, akik szomjazzák az igazságot, mert kielégítetnek. És boldogok a tiszta szívűek, mert megláthatják Istent.”

1991 október és 1994 június között, nem csak hogy szabályszerűen kijártam és elvégeztem a Bukaresti Elta nevezetű metafizikai –asztrológiai szabadegyetem kurzusait (A szabályszerűség arra vonatkozik, hogy a legkevesebbet hiányoztam ezekről a kurzusokról a csoporttársaim közül, és ráadásul sokan abba hagyták ezek látogatását időközben, illetve, később fogtak bele ezek hallgatásába.). De már másodévesen 1992 végén, felkért a vezető-előadó (Ion Dumitrescu - elnök), hogy legyek az előadójuk. És 1993 elején, szabályosan ki is nevezett előadó-asztrológusnak. Azt követően viszont, ahogy teltek ebben az Elta-s oktatói státuszomban a hónapok és az évek, nem csak a megoldhatatlan elvi (Mai szememmel: misztikus!) kérdések szaporodtak, amelyekben egyáltalán nem érthettem velük egyet, hanem a metafizikából előttem nullára vizsgázó román előadó kollégáim által keltett feszültségek is zavartak. Ők ugyanis, állandóan azzal bakalódtak, hogy miért tartom magyar nyelven a teljesen magyar nyelvű hallgatóságnak az előadásaimat Gyergyószentmiklóson Székelyudvarhelyen és Csíkszeredában, még olyankor is, amikor ők is jelen vannak. Hiába magyaráztam nekik, hogy nem ők kell megértsék minél nagyobb mértékben, hogy miről beszélek, hanem a hallgatók, akik mind, de mind magyar anyanyelvűek.

Ezek közlésével egyáltalán nem akarom azt a látszatot kelteni, minthogyha emiatt jöttem volna el az Eltából, mert végső soron ezt meg lehetett volna beszélni és bizonyára a kérdést is helyesen meg lehetett volna oldani, a vezető (elnök) jelenlétében. Hanem mindössze érzékeltetni akarom azt, hogy természetes és magától értetődő volt még akkor az a gyávaságom, ami miatt nem szálltam ezzel a jelenséggel szembe, hogyha ennél sokkal súlyosabb, konkrét metafizikai kérdéseket sem tettem vitatárgyává, nem tanúsítottam szembeállást, nem igényeltem teljes magyarázatot. Ilyen volt pl. az is, hogy ott a cigarettázást nem, hogy nem helytelenítették, hanem egyenesen, egyfajta misztikus ideológiát is csavartak belőle, mondván, hogy ez az új civilizációhoz tartozik. Mármint, hogy a nikotinban levő szilíciumból nyerni energiát, táplálkozni, nem a gyomron, hanem a tüdőn keresztül (Sic!), úgy mint korábban a szén alapú tápanyagokból a gyomron keresztül. Ma már csodálkozom, hogy miként tudtam elnézni ekkora szamárságot, de akkoriban még én is rá – rá gyújtottam néha, a barátaimmal való sörözés, vagy borozás közben. De ennél kevésbé konkrét (megfogható) metafizikai kérdésekben is gyökeresen eltértek a nézeteink, és én úgy éreztem, hogy amennyiben az Elta keretein belül maradok, hiteltelenné válok nem csak önmagam előtt, hanem a racionálisan gondolkozó magyar hallgatóim és a barátaim előtt. Ezért, miután a szerintem általuk hibásan értelmezettnek vélt metafizikai elvek megvitatási kísérleteim során, finom, de határozott elutasításokba ütköztem, már nem is akartam belemenni a székelyföldi városokban a magyarul nem értő román kollégák jelenlétében általam tartott és tartandó előadások nyelvének a kérdésébe. Ti.,

hogy szerintük azt – azokat én olyankor, ha ők jelen vannak a teremben, román nyelven kellene megtartsam.

A Mars által megtestesített őserőnek a bátorsági részének a mágikus erejű – tisztító… -

funkciójával akkoriban még nem voltam eléggé tisztában és ennek megfelelően, nem vállaltam eléggé nyíltan, határozottan és becsületesen a tisztázó vitákat. Hanem, a Lilithel együtt álló negatív Marsom által jelzett gyávaságra való hajlamomnak megfelelően, a nyílt konfliktusoktól mentes utat (Mármint a békés elválásét) választottam a kispolgári neveltetésemnek megfelelően, annak ellenére, hogy akkoriban szereztem meg a Karate – tanonckodás legmagasabb fokozatát (1 kyu, népszerűbb nevén és jelén: a barna övet), ami után, már az első mesteri címnek, vagyis a fekete öv megszerzése következett évek múlva. Ma tudom, hogy ezt a békés elmaradást, amit egy Ion Dumitrescunak írt levélben jelentettem be, nagyon rosszul tettem. És nem csak azért, mert mára az Elta mindössze halvány emléke az egykor hatalmas tömegeket magához vonzani képes és azokat egy új, 21 századi, egyetemes alapállású etikára tanítani képes szellemi – spirituális iskolának. Habár, még azt is lehetségesnek tartom, hogy esetleg az én akkori nyílt fellépésem által beindított öntisztítási folyamat megmenthette volna a kevés év múlva bekövetkezett össze-zsugorodástól és a mai, jelentéktelen pislákoló állapotától.

Elsősorban azért bánom, mert ha akkor síkra szálltam volna az általam felismert, jellegzetesen Eltás téveszmékkel szemben, akkor sokkal (Több mint egy évtizeddel!) hamarabb megérthettem volna és sokkal korábban kiépíthettem volna az Oroszlán Aszcendensemnek megfelelő bátor és nyílt szellemű személyiségemet, ami most sokakat zavar ugyan és ami miatt sok mellőzésben van részem, de amely határozottan a megváltásig visz. Vagyis azt, a keresztény etikának megfelelő harci spiritualitásnak a magas rendű metafizikai tudás-rendszerét, amit csak 12 évvel később érthettem meg és tehettem a magamévá végre:

Nagyon félrevezetően téves az elképzelés, miszerint, a Karate bármely ága, vagy a harcművészetek általában, vagy az összesített K-1 harcok arról szólnának, és arra lennének jók, hogy a fölösleges Marsi energiákat, netalán tán a rejtett agresszivitásunkat vezethessünk le általuk. És ez annak ellenére is így van, hogy a francia Leboner nevű K1-es elit sportoló pl. azt állítja, hogy ő azért harcol, mert a szervezete túl sok adrenalint termel és ezt a sport-harcban tudja a legjobban

„elhasználni”, vagyis sportszerűen etikailag is úgy kiharcolnia magát, hogy sem magának, sem másnak ne ártson vele. - El is töri valamijét mindig szegény, vagy éppen a csúcs elérése előtt, a világbajnokságokon lesérül. És, annak ellenére, hogy az utóbbi évek világbajnokai itt - ott, különböző

versenyeken, sikerült kiütnie, és mindenki úgy tartja, hogy megérdemelne ő is egy világbajnoki címet, ez az utolsó, minden évben Japánban tartott nyolcad döntőkben, vagy negyeddöntőkben, a váratlan és „szerencsétlen” sérülések miatt, soha nem sikerül neki világbajnokká válni. – És ez természetes is, ilyen primitív filozófiával, ami azt jelzi, hogy nem érti a lényeget. Egyáltalán nem un.

fölös energia-levezetésről és nem agresszivitás „lecsapolásról” szól az igazi harcművészet és a karate igazi (spirituális) funkciója. Hanem az igazság azonnali felismerése képességének (vagyis a szépségesen hangzó humanista hazudozás és a liberális korrupció leleplezésének és elhárítási képességének) a kialakításáról és az igazságért való bátor és azonnali harc vállalásának a mindenek fölé helyezéséről (Annak akár az életed feláldozása árán is való vállalásáról!). És ez attól függetlenül, hogy mennyi nyers energiával, vagy mekkora küzdő-sportban és harc-művészetben szerzett tapasztalattal rendelkezzék valaki.

Azon gondolkozom, hogy miként lehetne átadni elméleti –írás szinten azt az élettényt, hogy a szóban átadott ismeret minél nagyobb mértékben személyes tapasztalattá és belső élménnyé kell váljon, ahhoz, hogy valós értéke legyen. Hiszen, én is csak néhány évvel ezelőtt, kb. 18 - 20 év karate-gyakorlás és, a mesteri fokozat megszerzése után történt versenyeken való részvétel útján és közben érthettem meg lényegében azt, amiről most írok. Arról van szó ugyanis, hogy az olyan

gyávára nevelt, de most már tudatosan konfliktust- és igazság-harcokat vállalni akaró személy esetében, mint én, rengeteg időre van szükség, amíg ez a gyáva mentalitását felváltó bátor mentalitása (spirituális alapállása) természetessé válik. Amíg teljesen megszokja azt, hogy veszélymentesen lehet az igazságosságot és az egyenességet és a nyíltságot folytonosan gyakorolni és azt bármilyen helyzetben, bármikor és bárkivel is szemben megtestesíteni bajtól és negatív következményektől mentesen. Hogy az olyan gyávának nevelt személyek számára, mint, amilyen én is voltam, 15 - 20 év kemény karate-edzés és néhány éles harc is szükséges, ahhoz, hogy némi személyes tapasztalaton alapuló hite is kialakuljon arról, hogy a törvényes harc szellemisége szerinti életvitel nagyon is kényelmes lelki állapot eredményez hosszú távon, a hazugságot „megértő

toleranciával”, sőt: az érzelgős szeretettel elfogadó, korrupcióban való létezéssel szemben. A meghatóan nevetséges, tudományos „konfliktus-kezeléssel” szemben. Hogy a konfliktusokat nem kezelni, hanem vállalni kell.

Vagyis, hogy az igazságokat a gyakorlati próbatételeknek és elméleti felülvizsgálatnak (A konfliktusos vitáknak) kell kitenni. Sőt! Hogy a konfliktusvállalás hosszú távon úgymond kifizetődőbb is, mit az udvarias széptevésnek és a kíméletes tudományos hazudozásnak a mákonyos hálójában élni. Hogy a korrupciót és az igazságtól való kíméletet az életünkben - sorsunkban, családunkban, környezetünkben - megtűrni annyi, mint az ördöggel üzletelni és a sátánnal szeretkezni.

Hogy inkább a harc és a kényelmetlenség és a harag és gyűlölet elviselése és az ellenség-státusz vállalása, hosszú távon sokkal egészségesebb, mint a taknyos békében tenyésző, szaporodó és dagadozó sorsárulásnak: a korrupciónak és a hazudozásnak és végül az egész létrontásnak a megtűrése. Hogy inkább a szegénység és a kitaszítottság (Ami amúgy sem következik be), mint a magunk elárulása. Hogy hosszú távon kegyetlenebb és tragikusabb következményekkel jár minden kompromisszum és korrupció árán vásárolt béke, tehát, hosszú távon nem éri meg, hogy, amivel nem értek egyet azt, mint, igazságot vállaljam fel. Arról nem is szólva, hogy hirdessem is, és, az igazság felől hallgassak udvariasan, vagy ünnepélyesen. – Hát ide kell a Marsi éberség. Mert sorsfigyelő

tudósként, meg vagyok arról immár győződve, hogy hosszú távon elbukik majd az, aki ezt az isteni -

igazságszolgáló (A Plútó társuralkodója a Skorpióban!) Marsi őserőt el akarja magában nyomni, vagy meg kísérli tudományosan megszelídíteni, szájkosarat tenni reá.

Nincsenek például boldogtalanabb lények, mint a folyton humánus eszmeiségre és viselkedésmódra hivatkozó nők, akik férjeiket papucshőssé törték a hazugságeszmék segítségével.

Valójában és igazából, éppen azért kell megtanulni a harc-vállalást ott ahol az tényleg szükséges, mert különben elveszik a legdrágább emberi kincs: az igazság, hogy fölöslegesen ne kelljen harcoljunk ott, ahol nem kell. De legfőképpen azért, hogy ne hazudjuk azt magunknak, vagy másnak vagy az ellenfélnek, hogy a bölcs alapállásunk miatt nem harcolunk, amikor, olyan helyzet alakul ki, hogy nem lehet nem harcolnunk. És még inkább, azért, hogy megtanuljunk valamikor teljesen higgadtan, tehát agresszió és haragvás és gyűlölet mentesen, úgymond éberen harcolni, akár az élethalál tételű harcok hevében is. És végső soron, azért, hogy amennyiben a korrupciómentesség, vagyis az igazság átélőinek és megtestesítőinek képviselői akarunk válni, ne kerüljünk háborúba. -

Igen, nem beszélek félre! - azért, hogy ne kerüljünk háborúba. Mert a harc metafizikája éppen arról szól, hogy csak azok keverednek háborúba, akik nem mernek az igazságért harcolni, ott ahol kell, és főként: azonnal és ott, ahol kell. Mert a sokáig halasztott harc ugyanis, kifut az időből és így kifut az örökkévalóságból is, és ez által közönséges bosszúállássá válik. Azért kell megtanulni spontánul harcolni az igazságért, hogy az elmulasztott és elhalasztott igazság-érvényesítés miatti lelkiismeret furdalás, ami nincs, ahogy ne jelenjen meg, ne gyötörjön utólag. Hogy ne kellejen magyarázkodj, sem mások, sem önmagad előtt, hogy miért nem álltál ki az igazságért, amikor kellett volna. Azért tehát, hogy ne kellejen hazug elméleteket kitalálnod arról, hogy nem is igaz az igazság és azért mulasztottad el képviselni, megvédeni, stb.

Végül is azért kell megtanulnod harcolni, hogy megvédhesd a tisztulni kezdő (és tiszta működése esetén: áldás és egészség-hozó) életképzeletedet, a mágikus erejű imaginációdat és ez által magadat és az általad alapított családodat, a rokonaid és a szüleid és a régi, megvilágosodásod előtti életedből származó barátaid és ismerőseid korrupcióba visszahúzó törekvéseitől, antikrisztusi ambíciójától.

A harc útján járni persze, még nem jelenti azt, hogy máris az igazság útján jársz, de azt igen, hogy az igazság kiderítésének és kiderülésének az útján haladsz előre. Hogy az igazság kiderülési lehetőségeit, és nem az igazság elfödését, elrejtését és elhazudását szolgálod. Azt jelenti tehát, hogy megszokd és bevésed a tudatodba azt, hogy nem törik be a fejedet, ha kimondod az igazat, illetve azt, hogy ha be is törik a fejedet, még mindig jobb, mint hogyha a sorsodat törik ketté a Szaturnuszi sors-erők. Igazság-harcosnak lenni annyit jelent, mint a gonoszságtól, vagy a vészes emberi szamárságtól és gőgtől és kevélységtől egyáltalán nem félni. És, hogy, amennyiben az ostoba kevélység, illetve az értelem-zavar a te életkörödbe betolakszik, azzal soha ki nem egyezel.

És, hogy a vész-helyzetek ellenére is törekszel megnyugodni annak a tudatában, hogy amennyiben mindig bátran viselkedsz, és nem félsz kimondani azt amit őszintén, de nem az egoizmusodból és önáltatásból gondolsz, az igazság úgy is, előbb, vagy utóbb érvényesülni fog az életedben. Tehát, hogy amikor nem a te egoizmusod miatt gondolsz-. és nem is, a többiek egoizmusának és félelmének a figyelembevétele miatt mondasz valamit, tehát, ha bárhol lennél is, akkor is kitartasz az igazság mellett, az isteni igazság előbb - utóbb ki fog derülni. És az érvényesülni fog az életedben és nem járhatsz rosszul és nem leszel és nem is lehetsz megrövidítve, még akkor sem, ha pillanatnyilag úgy látod azt.

Ezért a harcnak az útja, a legnagyobb és legteljesebb belső békének az útja, amit csak el lehet érni a földi életünk: anyagi küldetésünk és rendeltetésünk során. Ezért a harcnak az útja a belső

derűnek az útja és a legteljesebb és legigazibb szeretetnek az útja. Lehetetlenség ugyanis akár kifelé, akár befelé, zavartalanul szeretetet áramoltatni, amikor kívülről zaklatnak és zavarnak, mint a volt feleségemet a rokonai és az ismerősei, azzal, hogy amennyiben nem az ők korrupt és júdási spekulációkkal telt, nyüzsgő és harácsoló, és spekuláló, és sunyító és sors-neheztelő életútját és életrendjét követi, leszegényedik. Ha nincs külső békéd ugyanis, és hagyod, hogy a szívedet és a képzeletedet a korrupt kételyeikkel megtöltsék, akkor szükségszerűen belső békéd sem lehet. És ha nincs belső békéd, akkor az imaginációd zavaros és feszült és zagyva és minden szamárságot össze hord, és ez által a külső ellenállásokat és a külső ellenségeket is, beidézi az életedbe és a sorsodba.

A harc útján járni, azt jelenti, hogy a sors-teremtő imaginációd tisztán tatása és zavartalansága érdekében belső korrupcióval leszámolni, és a külső – világi - korrupciónak nem engedni rést és behatolási felületet a te sorsodba és életedbe, még a legszeretettebb családtagok részéről sem. Sőt: azok részéről aztán pláne nem! Hamvas írja valahol: „Jézus az emberrel való kiengesztelődést tanította ugyan, de a korrupciónak soha egy fél lépést sem engedett.” A nagy kérdés persze az, hogy igazából mi is és, hogy hol kezdőik a korrupció, és mit neveznek elfogadásnak és elfogadtatásnak és toleranciának a korrupcióval való puszi-pajtáskodás és szerelmes egyesülés helyett. A harc útján való haladás, a harci-készség gyakorlása, harctól való nem – félelem viszont, előbb – utóbb kideríti és megmutatja számodra a különbségeket.

A harc útján való járás az Isten útján való járás az ősök útja helyett. A harc útján való járás, az

„Ami fent van, ugyanaz, mint ami lent van.” Egyetemes igazság szellemében való életvezetés a kegyes hazugságok és taknyos békék labirintus-járása helyett. A harc útja a „Gyümölcséről ismeritek meg a fát.” – igazságnak a szellemében való eljárás. A szemet szúró igazságok fenntartásának az útja, a látszatkeltés és a látszatok szerinti életvitel helyett. A harc útja a jelennek a jövő nevében való nem elárulásának az útja. A harc útja a júdási és fausti és Ézsaui külső és belső árulások betegség és hamis-szeretetet hozó láncolatának a megszakításának az útja. A harc útja a sorsvállalás, vagyis a

keresztvállalás útja: az igazi kereszténység útja, amiről azt mondja Jézus, hogy átváltozik a boldogság és az egészség útjává, mert: „Az én igám könnyű és az én terhem gyönyörűséges.”

Ezért a harc útján járni azt jelenti, hogy a téged a „helyes útra” (Pl. a zsákmányleső

huncutkodások útjára, vagy, a húsevés útjára, az abortuszok útjára és persze az elégedetlenkedés, az irigység, a neheztelés, a látszat-örömök, a hamis mosolygások és a lázadások, stb. útjára) vissza téríteni akaró „jóakaródnak” nem-et mondasz. Akkor is, ha az, éppen a rád esendően néző

édesanyád, vagy a testvéred, vagy a szeretőd, vagy a férjed-feleséged, vagy a gyermeked. És persze azt, hogy a ravaszkodók ügyködéseit a legnagyobb szemtelenséggel leleplezed és elhárítod. Hogy ezeknek a te irányodban, a te korrumpálásod és imaginációd zavarása irányában kifejtett un. mentő-

akcióit kegyetlenül elhárítod és visszavered. Hogy a mézesmadzagjaikat elutasítod, és ez által magadat a rossz lelkiismerettől és a lelkiismeret furdalástól, és ez által belső nyugtalanságtól és a tudati és imaginnációs zavartságtól megmenekíted.

A harc útján járni azt jelenti, hogy a Marsi energiákkal és az életenergiákkal nem kell gazdaságilag spekulálni, vagy spórolni, hanem, konfliktus, vagy csalás esetén, mindig a Polaritás törvénye szellemében eljárni és kiégetés műveletét mindig alkalmazni. Vagyis a korrupciónak és a zavarosságnak és a hamisságnak a szélsőséges helyzetbe tolásának az alkímiai műveletét mindig bátran alkalmazni, és amikor valaki a környezetedben spekulál, huncutkodik, ravaszkodik, ámít, vagy önámit, kétkedik és kételkedik, kétszínűsködik, annak a kifejtett hazugságrendszerét szélsőségessé duzzasztod és rápakolsz még néhány lapáttal annak érdekében, hogy a zavaros elméletnek, vagy az ellenérték és az áldozat nélküli profitálás reményében szőtt cselnek az alattomos volta lelepleződjön.

És, ha ez nem vezet eredményre, akkor az illető személlyel, vagy csoporttal határozottan és minden nosztalgia nélkül minden kapcsolatot meg kell szüntetni, vagy azt a hivatalos-minimálisra csökkenteni.

A harc útján járni azt jelenti, hogy nem félsz attól, hogy agresszívnek és zsarnoknak bélyegeznek, amikor nem hagyod, hogy előtted és jelenlétedben hazudozzanak és spekuláljanak. Hogy magukat ön-ámítva ", misztikuskodjanak", vagy tudományosan „érdekeskedjenek”, mert jól tudod, hogy milyen könnyen jutnának ezek a rejtett agresszió és a zsarnokoskodás fogságába. Illetve, hogy előbb

– utóbb megkísérelnének feletted és a szeretteik fölött uralkodni és ez által éppen saját magukkal (lelkiismeretükkel) kibabrálni, hogyha nem lepleznéd le idejében a huncut, vagy a humánusan álságos, és a teremtés logikája szempontjából álságos törekvéseiket.

A harc útján járni azt jelenti, hogy nem félni az igazság vállalásától, még akkor sem, ha az életedet fenyegetik, mert megtanultad azt, hogy ami ténylegesen az életedet fenyegetheti, az éppen az igazságnak az időbeni elárulása, nem vállalása, megtagadása. Ezért attól sem kell félned, hogy harcos természetű személyként nem fogadnak el valamilyen számodra fontosnak vélt társaságban, közösségben. A harc útján járni ugyanis, éppen annak a megtapasztalását jelenti, hogy igaz emberként és igazmondóként a legtöbben elfogadnak és tiszta szívből szeretnek, mert az un. jó embert csak az egoista érdekeik miatt szeretik, az igaz embert viszont, azért mert az ő társaságában, nem fenyeget senkit az igazságtalanság!