Darennek

Bevezető

Mindig is érdekeltek az emberek. Újságíróként szeretek előítéletektől mentesen a dolgok mélyére ásni, és a saját tudásom, valamint a kiválasztott személy környezetében élők véleményének felhasználásával objektív képet alkotni. Sokat írtam már a királyi családról, és régi vágyam volt, hogy részletesen írhassak Kamilláról, Cornwall egykori hercegnéjéről, Anglia királynéjáról. Szerettem volna áthidalni azt a szakadékot, amely az igazi énje és a közvélemény által róla alkotott kép között tátong. Érdekelt, hogyan képes feldolgozni a megalázó sértéseket, amelyek évtizedek óta érik a Károllyal való kapcsolata miatt. Arra is kíváncsi voltam, miért hibáztatják egyesek még mindig őt Diana walesi hercegné haláláért, amikor tudjuk, hogy Diana és Károly herceg házassága katasztrofális tévedés volt, halálát pedig egy részeg sofőr okozta.

Nagyon szerettem volna megismerni az erősségeit és a gyengeségeit: a Károly iránti szerelmében olyan erős és kitartó, ugyanakkor nem szereti a nyilvános beszédeket, a repülést – különösen a helikopterrel való repülést −, nem szívesen száll be liftbe, és fél az injekciós tűtől. Reméltem, hogy megtudom, hogyan élte meg a királyi családra oly jellemző ridegséget és érzéketlenséget.

2015-ben többször is találkozhattam vele, amikor interjút készítettem a Newsweek magazin számára, és meglepődtem, milyen jól bánik az emberekkel, mennyire nyitottnak tűnik, és milyen jól kezeli a váratlan helyzeteket.

A rendelkezésre álló idő rövidsége és a cikk terjedelmi korlátai miatt csupán felszínes képet tudtam kialakítani Kamilláról; én azonban szerettem volna jobban megismerni, és többet írni róla. A Netflix A korona című sorozatának harmadik évadát néztem éppen, amikor megszólalt a belső riasztóm: a film abszolút negatív színben tüntette fel Kamillát. Ugyanígy megdöbbentett, amit Harry herceg, akinek az életrajzát 2018-ban írtam, a családjáról mondott: amikor 2021 márciusában Oprah Winfrey az amerikai televízióban interjút készített vele és feleségével, Meghannal; Harry csendben hallgatta végig, ahogy Meghan a sérelmeit sorolta, holott tudta, hogy némelyik csupán koholmány. Ez azért is volt különösen meglepő számomra, mert Harryt tartották a királyi család legcsaládcentrikusabb tagjának, és ő volt az, aki mindig ügyesen elsimította a viszályokat. Sajnos úgy tűnik, mindez már a múlté. Ekkor éreztem azt: eljött az ideje, hogy megírjam Kamilla életrajzát.

***

Kamilla élete két részre osztható: a Károly herceggel 2005 áprilisában kötött házasságát megelőző és az azt követő időszakra. Évek óta próbálom összerakni a képet, amely a barátai, valamint a vele és neki dolgozó emberek véleménykockáiból áll össze. Beszélgettem életének olyan kulcsszereplőivel is, akik különböző módon kapcsolódnak hozzá. Bár néhány interjúalanyom arra kért, hogy ne említsem a nevét, ugyanakkor minden megkérdezett örült a lehetőségnek, hogy végre megmutathatják a világnak „az igazi Kamillát”.

Nagyon meglepő volt számomra, hogy a legtöbben, egymástól teljesen függetlenül – hiszen senki sem tudta, kivel beszélgetek és milyen kapcsolatban állok velük −, ugyanúgy jellemezték a személyiségét és a temperamentumát. Nem tudtam volna folyton ugyanazt az elemzést ismételgetni az életrajzban, ezért a kutatásom felénél már elmondtam az interjúalanyaimnak, hogy másoktól is ugyanezeket hallottam. Egyáltalán nem lepődtek meg a kijelentésemen.

– Ez azért van, mert Kamilla hiteles személy – mondták nekem −, és nem játssza meg magát, nem tetteti magát másnak, mint amilyen.

Valaki, aki már nagyon régóta ismeri őt, azt mondta:

– Kamilla semmit sem változott.

Igazán rendkívüli kijelentés ez egy olyan nőről, akit bár aljas verbális támadások érnek, mégis sikerül megőriznie méltóságát, önbecsülését és humorérzékét.

Kamilla már megszokta, hogy Károly munkamániás, mindig is mindent megtett a királynőért, az országért és a több száz jótékonysági szervezetéért, amelyben tevékenyen részt vesz, így ő maga is kialakította a saját feszített munkatempóját. Elsődleges szerepe az, hogy Károlyt támogassa, és ezzel hatalmas pozitív változást ért el. Megbízható, jó megérzései vannak, és Károly tudja, hogy mindig mellette áll. Semmi jelét sem mutatta annak, hogy átlépné a királyi határokat, és megpróbálná megosztani a munkát a férjével. A legtöbbször, amikor hivatalos eseményeken vesznek részt, mindig a férfi mögött érkezik, és végig a háttérben marad. Ez nem azért van, mert kisebbrendűségi komplexusa lenne vagy alulértékelné magát; egyszerűen tiszteli és szereti Károly herceget, és elfogadja a szerepét az ilyen alkalmakon.

Amikor azonban egyedül kell megjelennie egy hivatalos programon, akkor magára talál, merész és bátor lesz. Mindig előre felkészül, kutatást végez az adott témával kapcsolatban, eredeti javaslatokkal áll elő, amelyek megvalósításáról is gondoskodik, valóban segíteni akar, nem vágyik mások elismerésére. Inkább bátorít, mintsem kioktat, és általában igyekszik a feladatra alkalmas, hétköznapi embereket és gyerekeket is bevonni ezekbe a programokba. Meglepődve fedeztem fel, hogy milyen jelentős munkát végez a színfalak mögött, csendben, teljes erőbedobással, és közben semmiféle elismerést nem vár el érte.

Mérhetetlen tartása van, nem tartja magát áldozatnak, és teljesen egyértelmű, hogy nem azért vállal magára feladatokat, hogy ezzel az egóját növelje. A pozitív gyermekkori élményeire és stabil, szerető családja révén szerzett tapasztalataira építve, és saját erős megérzéseit felhasználva igyekszik mindig valami pozitívumot találni abban, amit tesz, vagy ami történik vele. Olyan, például a nemi erőszakkal és a nőkkel szembeni erőszakkal foglalkozó jótékonysági szervezetek pártfogója lett, amelyeket a királyi család korábban megkerült volna. Ezért vált a királyi család nagyon értékes tagjává.

Úgy tűnik, egyáltalán nem izgatja a kora. Elfogadja magát a ráncaival együtt, és mintha a kora előrehaladtával egyre több energiája lenne. Még viccelődik is ezzel. 2021 novemberében Károly herceggel egy négynapos, Egyiptomba és Jordániába tett hivatalos látogatásról tértek haza. Hazafelé tartva azt hangsúlyozta, hogy az ilyen külföldi utak sokkal inkább munkalátogatásnak tekinthetőek, és nem nyaralásnak.

– Egyre idősebb leszek – jelentette ki −, de Richard Ingrams (a Private Eye és az Oldie egykori szerkesztője) szavaival élve „a kor csak akkor számít, ha sajt vagy”. Ez egy nagyon találó megjegyzés!

Úgy gondolom, hogy mind a királyi család, mind a köznép szerencsésnek mondhatja magát, hogy Kamilla mellettük áll, és remélem, hogy az olvasók félre tudják majd tenni a média elfogult megjegyzéseit, amelyek az elmúlt huszonöt-harminc év során elhangzottak, és más szemmel néznek majd a leendő királyi hitvesre.

1. fejezet

Kicsoda Kamilla valójában?

Még a megrögzött royalisták is kénytelenek beismerni, hogy a brit monarchia intézménye eléggé ingataggá vált az elmúlt néhány évben. Túlélése nagyrészt II. Erzsébet királynő személyes népszerűségének volt köszönhető, aki 2022. február 6-án ünnepelte trónra lépésének hetvenedik évfordulóját, ami igazi uralkodói rekordnak számít. Bár András herceg kegyvesztése és Harry herceg önként vállalt száműzetése és távozása a királyi családból hatalmas károkat okozott, a királynő kijelölte a jövő útját azzal, hogy bejelentette, Károly trónra lépésével feleségét, Kamillát, Cornwall hercegnéjét királyi fenségként ismerjék el, végleg pontot téve ezzel a hosszú vita végére, hogy vajon megkapja-e ezt a címet, vagy csak hercegi hitves marad.

Bár Kamilla nevét és arcát világszerte ismerik, azt azonban csak kevesen tudják, milyen ember is ő valójában. Miután elmerültem Kamilla történetében, úgy vélem, hogy ő egy olyan nő, aki szívesen tanul másoktól, ugyanakkor remekül érzi magát a bőrében – csendes, határozott hölgy, aki mégis sebezhető, és aki lelkesen támogatja a nőket, de nem a férfiak rovására.

A királynő híres volt arról, hogy soha nem mutatta ki az érzelmeit a nyilvánosság előtt, kivéve talán azokat az alkalmakat, amikor valamelyik lova megnyert egy versenyt. A család magas rangú tagjait is arra ösztönözte, hogy nyilvános elfoglaltságaik teljesítése során ne mutassanak ki semmilyen érzelmet, még akkor sem, ha a gyermekeikről vagy valami nyomasztó dologról van is szó. Kamilla nem ilyen. Ha valami felzaklatja, általában uralkodik az érzelmein, és csak akkor sírja ki magát, miután hazaért. Ugyanakkor, ha valami rendkívül megrázó dolgot lát vagy hall, nem érzi magát zavarban, ha nyilvánosan sírva fakad.

Fiatal felnőttként Kamillának nem voltak világmegváltó álmai. Minden vágya az volt, hogy férjhez menjen, gyerekeket szüljön, lovagoljon, olvasson, és vidéken töltse az idejét. Általában gondtalan és optimista volt, mindig a legjobbat látta az emberekben, jó volt vele lenni, és sok barát vette körül. Bízott önmagában, és soha nem irigyelt másokat. Sok pozitív tulajdonságát érett korában is megőrizte. Huszonnégy évesen ő volt a tökéletes partner az akkor huszonkét éves, meglehetősen félszeg Károly herceg számára, de sem az időzítés, sem a hely nem volt megfelelő.

Különleges szerelmi történetük több mint fél évszázaddal ezelőtt kezdődött. Közös barátjuk, Lucia Santa Cruz volt Kupidó, ő mutatta be egymásnak a fiatalokat, mivel aggódott Kamilla és Andrew Parker Bowles kapcsolata miatt. Ösztönösen érezte, hogy Kamilla és Károly remekül megértik majd egymást. Így is történt, de bimbózó szerelmük az akkori protokoll miatt nem bontakozhatott ki teljesen. Szembe kellett nézniük a közvélemény lesújtó véleményével és megvetésével, ami sok ember számára szinte elviselhetetlen terhet jelentene, ám a kapcsolatuk kiállta az idő próbáját, leküzdöttek minden akadályt. Kamillát kíméletlenül megvádolták azzal, hogy tönkretette Károly herceg Lady Diana Spencerrel kötött első házasságát, és számos verbális támadás érte emiatt. Ezek az atrocitások érthető módon sebeket hagytak benne, ám ő megtanulta, hogyan vonjon védőpáncélt maga köré. Kamilla és Károly románca végül 2005-ben vált hivatalossá, ekkor kötöttek házasságot. Mark Bolland, Károly herceg helyettes magántitkára az 1990-es években a következőket mondta a közeli kapcsolatukról: „Teljesen egyértelmű volt, hogy az életükben nincs hely más számára. Ez a történet csak kettőjükről szólt.”

Az esküvő után Kamilla megvetett páriából a brit rangsor második legmagasabb rangú nőjévé vált a királynő után, és Károly királlyá koronázásakor királyné lesz. Mekkora utat tett meg! Hogyan élte túl?

Legjobb barátnője, Catherine Goodman, a londoni Királyi Rajziskola, egy nonprofit művészeti iskola alapító művészeti igazgatója csodálattal figyelte, milyen remekül alkalmazkodott az ötvenes évei közepén járó Kamilla a királyi család elvárásaihoz.

– Kamilla egy művelt, kulturált vidéki hölgy, ugyanakkor katonafeleség is volt, aki Wiltshire-ben élt. Ezzel sok minden együtt jár. A lovai, a kutyái és egy jó séta mindennél többet jelentett számára. Nem utazta körbe a világot, nem volt a művészeti kiállítások megszállott látogatója.

Gyles Brandreth műsorvezető és volt parlamenti képviselő, aki Kamillát iskoláskora óta ismeri, más szemszögből láttatja a dolgokat.

– Soha nem panaszkodik nyilvánosan, és nagyon magabiztos. A családja mindennél fontosabb számára, különösen a húga (Annabel), a volt férje (Andrew Parker Bowles) és a gyermekei (Tom és Laura). Andrew-val ma már jó barátok, őt is meghívta a hetvenedik születésnapján tartott fogadásra. Nem sokat változott az évtizedek alatt, de nagyon ügyesen alkalmazkodik ahhoz az élethelyzethez, amelyben éppen van, és szinte kivirult a szerepében. Úgy tűnik, ma is ugyanaz az ember, aki volt, csak más dolgokat csinál, és saját magát is meglepi azzal, hogy egyre többre képes.

Úgy véli, Fülöp herceg nagyon sokat segített neki mindebben.

– Rengeteg a hasonlóság Kamilla és a néhai edinburghi herceg között. Kamilla soha nem versengett a walesi herceggel, ahogyan Fülöp herceg sem a királynővel. Inkább Károly herceg szövetségese, támogató társa, és soha nem kelt feltűnést. Fülöp herceg volt Kamilla példaképe, ezért is tartja úgy, hogy az ő feladata, hogy egy lépéssel Károly herceg mögött álljon nyilvános szereplései alkalmával, és csak akkor lépjen ki a kísérő szerepéből, amikor önállóan képviseli a családot. Soha nem téved olyan területre, amihez nem ért. Soha nem halljuk őt környezetvédelemről vagy tudományról nyilatkozni. De ha az írástudatlanságról kérdezik, a végtelenségig tud beszélni.

Más interjúalanyaim úgy vélik, hogy Erzsébet királyné, az anyakirályné nagyobb hatással volt Kamillára. Andrew Roberts történész a következőket írja: „Azt hiszem, Károly herceg valahol belül tudta, hogy a felesége ugyanolyan jó tanácsokkal látja el, mint a nagymamája. Akiről tudod, hogy mindig melletted áll az életedben, ráadásul jó tanácsokkal lát el, azt nem akarod elengedni. A múlt században többször is elengedhette volna Camilla Parker Bowlest, és hatalmas nyomás nehezedett rá, hogy ezt tegye is meg. Ugyanakkor a trónról sem szeretett volna lemondani. Milyen nevetségesnek tűnik, ha visszatekintünk… hogy a trónörökös nem vehetett feleségül valakit, aki elvált, amikor ma a házasságok mintegy negyven százaléka válással végződik. Szerintem Kamilla sokkal nyugodtabb és elmélyültebb, és azon tűnődöm, vajon néha visszafogja-e őt. Nem lennék meglepve, ha ugyanolyan tanácsokat adna neki, mint amilyeneket az anyakirályné adott VI. Györgynek, amikor időnként a kezét a férfi karjára tette, és azt mondta: „Nem, ez a helyes út.” Szerintem Károly nagyon nagyra értékeli, hogy Kamilla ilyen bölcsességgel áll mellette, mert rengeteg olyan tanácsadó van, aki csak bólogatni tud.”

Gavin Barker, aki egy tehetségkutató-ügynökséget vezet, Craig Revel Horwood, a Strictly Come Dancing zsűritagjának menedzsere, és egyben Kamilla jó barátja, szintén sok hasonlóságot lát a két nő között.

– Károly mélységesen tisztelte az anyakirálynét, és Kamillának ugyanolyan varázsa van. Nagyszerű a humorérzéke, és ugyanúgy megnyugtatja az embereket, mint annak idején a királyi nagyi. Gyakran találkoztam a királyi családdal, és bár csodálom Anna hercegnőt, félelmetesnek találom őt, míg Kamilla olyan melegszívű, nyugodt, természetes, és van benne egyfajta huncutság, amitől az ember megnyugszik.

Kamilla félénksége akkor mutatkozik meg leginkább, amikor egy nagyszabású rendezvényre megy. Szereti, ha valaki körbevezeti, mindenkinek bemutatja, majd néhány perc múlva továbbállhat. Nem szeret reflektorfényben lenni, ami az olykor érzékeny Károly hercegnek kimondottan jól áll. Nincs közöttük verseny, és a Kamilla által patronált jótékonysági szervezetek olyan problémákat érintenek, mint például a családon belüli erőszak ügye, amelyekkel Károly nem szívesen foglalkozna. Mindenekelőtt az a legfontosabb számára, hogy támogassa őt. A Clarence-ház honlapján korábban az állt: „Cornwall hercegnéje támogatja férjét, a walesi herceget munkájában és trónörökösként rá háruló kötelezettségeinek teljesítésében.”

Kamilla azonban nem hagyja magát terelgetni, különösen akkor nem, ha a pártfogoltjai kiválasztásáról van szó. A tudomány és a technológia helyett inkább a művészeti és humanitárius területeket választja, és különösen élvezi, ha személyesen találkozhat különböző emberekkel. Bármiben is vesz részt, igyekszik hasznos lenni, nem csak átvágni a szalagot, egy emléktáblát leleplezni, vagy csupán nevével szerepelni a jótékonysági szervezet fejlécén. Rendszeresen megkérdezi az illetékes személyt, hogy „Miben segíthetek?”. Aztán megteszi, amire kérik.

A jótékonysági szervezeteket, amelyeknek a védnökségét elvállalja, nem önnön dicsőítése érdekében választja ki. Nem képmutató, és őszintén segíteni akar másokon. Elszántan hívta fel például a figyelmet a SafeLives nevű jótékonysági szervezetre, amely a családon belüli bántalmazás felszámolását tűzte ki célul, főleg azután, hogy számos olyan történetet hallott, amelyek traumát okoztak neki, és rémálmok gyötörték miattuk. Suzanne Jacob vezérigazgató szerint Kamilla „elképesztően elkötelezett”. Így fogalmazott:

– A pandémia során végig proaktív volt, és folyton azt kérdezte: „Mit tehetek? Segíteni akarok.” Ő tette fel nagyvonalúan a jótékonysági szervezetünket a térképre. Emellett roppant motiváló személyiség, ami nagyon sokat számít.

Kamilla minden egyes mecenatúrát nagyon komolyan vesz. Claire Horton, a Battersea kutya- és macskamentő központjának korábbi ügyvezető igazgatója a következőket mondta:

– A hercegné mindig elolvassa a neki adott tájékoztatókat, meg is érti a bennük foglaltakat, és élénken érdeklődik a kulisszák mögött zajló munka iránt, így valóban tudja, mit csinálunk.

Kamilla húga, Annabel, aki ritkán nyilatkozik a nővéréről, 2015 júniusában a londoni Evening Standard című lapnak a következőket mondta:

– Hacsak valamelyikünk nem utazik el valahová, szinte mindennap beszélünk. Csodálatosan felnőtt a feladathoz. Nagyon büszke vagyok rá, a szüleink is biztosan azok lennének, akárcsak Mark (néhai testvérük). Nagyon összetartóak vagyunk. A gyermekeink együtt nőttek fel, olyanok, mintha testvérek lennének.

Károly herceget is „rendkívüli embernek” tartja.

Kamilla nem adja fel az egyéniségét, történjen bármi, és mindig megőrzi humorérzékét és a huncut csillogást a szemében. Clare Balding műsorvezető a következőket mondja róla:

– Nagy rajongója vagyok. Ő és Zsófia wessexi grófné a kedvencem a királyi családból. Tisztában vannak azzal, hogyan kell viselkedniük bizonyos helyzetekben, ugyanakkor ápolják a kapcsolatot régi barátaikkal, és nem feledkeznek meg arról az egyszerű tényről, hogy végeredményben mindannyian emberek vagyunk.

Újságíróként részt vettem Kamilla számos hivatalos programján, és egyértelmű volt, hogy aki a közelébe kerül, általában nagy rajongója lesz. Az újságírók és fotósok már megszokták, hogy a királyi család magas rangú tagjai levegőnek nézik őket. Kamilla azonban megérti, hogy a sajtó munkatársai csak a dolgukat végzik, ezért mindig együttműködő velük, rendszeresen szakít időt egy rövid beszélgetésre hivatalos elfoglaltságai közepette is. Ami még meglepőbb, hogy hetekkel vagy hónapokkal később is emlékszik egy-egy korábbi beszélgetésre, és gyakran visszautal ezekre.

Ian Jones, aki 1992 óta a királyi család fotósa, rendszeresen elkíséri Kamillát és Károly herceget a tengerentúli útjaikra.

– Mindig öröm számomra, amikor vele dolgozom – mondja. – Van benne valami őszinte melegség, méltóság és elegancia. Soha nem volt olyan, mint Diana, de mindenben, amit visel, mesésen néz ki, nagyszerű stílusa és valódi tartása van.

Különösen szívesen emlékszik vissza egy 2010-es indiai utazásra.

– Meglátogattunk egy falut, ahol elviselhetetlenül meleg volt. Emlékszem, hogy ő méltóságteljes maradt, és egyszer sem panaszkodott, amit szinte bárki más megtett volna. Egyszer olyan meleg volt, hogy ő és Károly herceg leültek egy fadeszkára, és Károly herceg egy indiai legyezővel legyezgette őt.

Ennyi elismerés után joggal merül fel a kérdés: vajon miért ilyen negatív a közvélemény vele szemben? Diana 1997-ben bekövetkezett halála óta lassan, de biztosan nőtt a támogatók aránya, de a legutóbbi közvélemény-kutatások szerint még mindig csak a nyolcadik legnépszerűbb királyi családtag. Egyre többen támogatták, hogy királyné legyen, de annak ellenére, hogy a királynő a platinajubileuma alkalmából támogatásának adott hangot, a britek még mindig kevesebb mint 50 százaléka vélekedett elismerően róla. A keményvonalas Diana-rajongók, valamint azok, akik szerint Kamillát még mindig büntetni kellene az évtizedekkel ezelőtti házasságtörésért, továbbra is sértettnek érzik magukat, és nem hajlandók beismerni, hogy szinte minden ember múltjában akadnak sötét foltok.

Catherine Goodman művésznő azon a véleményen van, hogy Kamilla talán azért nem tűnik fel olyan jó színben a nyilvánosság előtt, mert „ő igazi realista, és meglehetősen szerényen értékeli azt a hatást, amit kivált. Palástolja az érzelmeit, és nem az a fajta nő, aki fennhangon hirdeti: »Én vagyok a szívek királynője!« Ugyanakkor nagyon együttérző tud lenni, amikor valaki a problémáiról beszél neki.”

A másik magyarázat az, hogy nem vágyik a reflektorfényre, és emiatt meglehetősen zárkózottnak tűnhet, főleg, amikor Károly herceg mögött sétál. Így próbálja támogatni, és hagyja, hogy ő álljon a reflektorfényben. Nem szeret a figyelem középpontjában lenni, emiatt évekig túl ideges volt ahhoz, hogy felszólaljon az általa támogatott jótékonysági szervezetek érdekében. Végül úgy döntött, hogy az érzéseinél sokkal fontosabb az, hogy hallassa a hangját. Mostanra nagyrészt sikerült leküzdenie a szorongását, bár beszédeit meglehetősen rövidre fogja. Nincsenek számára tabutémák, még akkor sem, ha intim dolgokról van szó. 2021 októberében azzal sokkolta az embereket, hogy Londonban, a Women of the World Alapítvány által szervezett Shameless! fesztiválon határozottan és szenvedélyesen kiállt a nők elleni szexuális erőszak megállítása érdekében, és összefogásra szólította fel a világot. Kevés királyi családtag tette volna meg ugyanezt.

Kamilla nem játssza meg magát csak azért, hogy népszerűbb legyen. Szívesen találkozik emberekkel, hogy aztán mindenki kialakíthassa a saját véleményét róla. Tulajdonképpen ez történt a Covid-járvány idején is. A pandémia előtt csak kevesen találkoztak vele rendezvényeken, és még kevesebben hallották beszélni. A járvány idején az emberek karanténba kényszerültek, több időt töltöttek a tévé előtt, és látták, hogy Kamilla milyen együttérző, milyen vicces tud lenni, amikor az idősekhez, a fiatalokhoz és a kiszolgáltatottakhoz szól, mennyire gondoskodó, és milyen keményen dolgozik.

Vannak, akik úgy vélik, a szerénysége miatt nem tudott mindenki számára vonzó közszereplővé válni, ugyanakkor sokan éppen ezért a tulajdonságáért csodálják. Az ember azt várta volna, hogy Kamilla az elmúlt tizenhét év alatt, magas rangú királyi családtagként megváltozik, de azok, akik már a Károly herceggel való házassága előtt is jól ismerték, nem győzik hangsúlyozni, hogy egyáltalán nem változott, és biztosan nem szállt a fejébe a dicsőség.

Amanda MacManus például, aki több mint húsz évig volt Kamilla tanácsadója, így nyilatkozott:

– A szemem láttára virult ki, de úgy vélem, hogy azok, akik még régebbről ismerik, úgy gondolják, hogy bár a munkamorálja talán megváltozott, de ugyanaz az ember maradt. A jelleme ma is ugyanolyan. Kiválóan alkalmazkodott a helyzetéhez, amellyel együtt jár, hogy nagy vacsorákon és hivatalos eseményeken vegyen részt. Az egyik legszebb dolog, hogy a rangja miatt nem szállt a fejébe a dicsőség. Hiányzik belőle a hiúság, és nem néz folyton a tükörbe. Persze igyekszik a lehetőségekhez képest csinos lenni, de ennek semmi köze a hiúsághoz.

Megszólalt Kamilla régi barátja, Lucia Santa Cruz is:

– Kamilla egyáltalán nem lett felfuvalkodott attól, hogy megváltozott az életvitele. Előfordul, hogy amikor az emberek magasabb vagy fontosabb pozícióba kerülnek, teljesen kifordulnak önmagukból, de Kamilla esetében egyáltalán nem ez történt. Nem változott meg, eltekintve attól, hogy kevesebb ideje van, és másképp öltözködik. Minden más változatlan, ma is ugyanúgy beszélgetünk egymással. Érdeklődik a gyerekeim iránt, engem pedig érdekel, mi történik az ő gyerekeivel. Mindent megbeszélünk. Nincs semmi különbség, és szerintem ez csodálatos.

A cinizmus, az álnokság, a hűtlenség és a képmutatás jelen van a mindennapjainkban, ezért is olyan üdítő, amikor a pénz és a rangok nem veszik át a hitelesség helyét. Kétlem, hogy azok az elvetemült online trollok, akik „Nagy-Britannia leggyűlöltebb nőjének”, „csúnyának” és „gonosznak” nevezték őt, valaha is személyesen találkoztak vagy beszéltek volna vele. Senki sem tökéletes, de kevesen dolgoztak olyan keményen az Egyesült Királyság és a Nemzetközösség valamennyi fiatal és idős polgáráért, mint Kamilla. Természetesen nem a nyilvánosság feladata eldönteni, ki kivel házasodjon, és el kell fogadni a tényt, hogy a házasságok megromolhatnak.

Lord Carey, Clifton lordja, Canterbury egykori érseke, aki már a kilencvenes évek közepén jól ismerte Kamillát, Károlyt és Diana hercegnét is, azt mondja, hogy „felfoghatatlan, hogyan nevezhette a sajtó Kamillát házasságtörő cédának, amikor Károly olyan mélyen szerette őt. Egyszerűen nem lehetett ilyen, mert Károly egy nagyon értelmes ember. Akkoriban úgy gondoltam, hogy támogatnom kell őket.”

Van Kamillának néhány olyan tulajdonsága, mint például az eltökéltség és a lelki ellenálló képesség, amelyeket fiatalabb korában talán félretett, de Károly herceg feleségeként már létfontosságúnak bizonyultak a túléléséhez. Évtizedeket kellett várnia arra, hogy Károly feleségül vegye, és majdnem ugyanennyi idő telt el, mire az apósa egy kicsit megenyhült, és szóba állt vele. Nemrég Harry herceg családjához való hozzáállása is megváltozott, ami egy kicsit olyan lehet, mintha tűzvonalban várakoznál, és rangidős királyi családtagként nem tudnál kiállni magadért. Ezt Harry felesége, Meghan Markle is bántónak találta, és ez is hozzájárult ahhoz, hogy úgy döntött, visszalép a királyi státuszától.

Kamilla megmutatta, mire képes a szeretet és a támogatás. Jól látható, hogy ő és Károly mennyire jól érzik magukat egymás társaságában. Szinte átalakította a férjét, aki most úgy érzi, hogy szeretik és elfogadják, ami kétségtelenül jobb királlyá teszi majd.

Andrew Roberts a következőt hangsúlyozza:

– Nagyon fiatalon egymásba szerettek, és most már fél évszázada együtt vannak. Nem lehetsz ennyi ideig szerelmes valakibe anélkül, hogy ne lenne óriási hatással rád, a személyiségedre, a világszemléletedre és a humorérzékedre. Nem érthetjük meg Károly herceget anélkül, hogy ne értékelnénk Camilla Parker Bowles jótékony hatását.

2. fejezet

Mit rejt a név?

A királynő, aki évtizedekig nem volt hajlandó Kamillával találkozni vagy beszélni, főleg azért, mert rendkívül aggódott a monarchiára gyakorolt hatása miatt, a platinajubileumán a nemzethez intézett üzenetében kiállt Cornwall hercegnéje mellett, akit már nem hercegi hitvesként hanem „Queen consortként” vagyis királyi hitvesként említett. Így fogalmazott: „Alázattal tölt el az a hűség és szeretet, amelyet még mindig kapok önöktől, örökké hálás leszek ezért. És amikor eljön az idő, és a fiam, Károly lesz az uralkodó, tudom, hogy őt és a feleségét, Kamillát is ugyanúgy támogatják majd, ahogyan engem is; és őszinte kívánságom, hogy amikor eljön ez az idő, Kamilla a Queen consort, vagyis a királyi hitves címet viselhesse kitartó és hűséges szolgálatáért.”

A személyes támogatás egy szilveszteri bejelentést követett, miszerint a királynő az egyik legrangosabb kitüntetést adományozta Kamillának, amikor a Térdszalagrend királyi hölgyévé avatta. Az új tagok beiktatását csak a királynő hagyhatja jóvá. Ezzel a gesztussal ismerte el azt a kemény munkát, hűséget és tapintatosságot, amelyet Kamilla a Károly herceggel 2005-ben kötött házassága óta tanúsított, amikor végre rangidős királyi családtag lett. Ez rendkívüli fordulat volt.

A leendő királyné hivatalos feladatai végrehajtása közben fejezte ki háláját őfelségének. Első látogatására 2022. február 6-án került sor, amikor Kamilla a nyugat-londoni Notting Hillben található Nourish Hub közösségi konyháját kereste fel, ahol segített loobia polót, egy rizs alapú iráni ételt elkészíteni. Onnan a Paddington Havenbe, egy szexuális bántalmazottakat segítő központba ment, majd az Aylesburyben található Thames Valley Partnership nevű jótékonysági szervezetet látogatta meg, amely bűncselekmények áldozatait és a bűncselekmények által érintett családokat támogatja. Kamillára jellemző volt, hogy nem a Clarence-ház szokásos hivatalos csatornáin keresztül fejezte ki háláját a királynőnek, hanem egy hétköznapi nyugat-londoni közösség konyhájában:

– Nagy megtiszteltetés számomra, hatalmas megtiszteltetés, és mélységesen meg vagyok hatva – nyilatkozta.

Mindenki várta ezt a köszönetnyilvánítást, de a helyszín azt sugallta, hogy sokkal több ez egyszerű köszönetnél. Ez minden bizonnyal azt fejezte ki, hogy bár „megtiszteltetésnek” érezte és „mélységesen meghatódott”, de valójában nem az ilyen előkelő címekre vágyik. Már megkapta azt, amire vágyott – a lehetőséget, hogy a rászorulókon és szenvedőkön segíthessen; hogy Károly herceg mellett lehessen, a férfi mellett, akit annyira szeretett, és hogy lehetősége legyen arra, hogy a lehető legtöbbet tegye a közvetlen családjáért.

Címét a Térdszalagrend 2022. június 13-i ceremóniáján pecsételték meg. Nagy-Britannia legrégebbi kitüntetését közel 700 évvel ezelőtt alapították, és becslések szerint világszerte egymilliárdan követik a rend lovagjainak felvonulását. Kamilla egy Bruce Oldfield által tervezett ruhát viselt, hozzá a hagyományos hosszú, kék bársonyköntöst és strucctollakkal díszített fekete bársonykalapot. A királynő egészségi állapota miatt nem vett részt a felvonuláson, de az ebéden és a beiktatási szertartáson már megjelent. A kérdés, hogy Kamillát királynénak kell-e majd nevezni, azóta lebegett az Egyesült Királyság és a Nemzetközösség felett, hogy Diana hercegné halála után Károly herceg párjaként tűnt fel. A bizonytalanság tárgya csupán egyetlen szó volt: királyné vagy hercegné, lévén a hercegné az alacsonyabb rangú cím.

A válasznak egyszerűnek kellett volna lennie. Az angol szokásjog szerint a „princess consort”, vagyis a hercegné címet egy trónörökös herceg házastársa kapja, mint ez esetben Károly herceg, míg a királyné címet a mindenkori király feleségére használják. A hagyományt azonban határozottan figyelmen kívül hagyta a Clarence-ház, amely a pár 2005-ös esküvője idején bejelentette, hogy ha és amennyiben Károly uralkodó lesz, Kamilla hercegnéi rangot kap, nem lesz királyné, főként azért, mert tartottak a közvélemény reakcióitól.

Ez furcsa visszalépésnek tűnik egy olyan monarchiától, amely éppen a modernitást kívánta követni. Maga Károly herceg nem szívesen beszélt a hagyományokkal való szakításról. 2010 novemberében interjút adott az NBC amerikai televíziós csatornának, látszólag a fenntartható életmódról szóló Harmony című könyvének megjelenése alkalmából. Minden rendben is ment egészen addig, amíg a kérdések kezdtek személyesebbé válni, és a riporter feltette a következő kérdést:

– Ha és amikor ön lesz az uralkodó, akkor Cornwall hercegnéje Anglia királynéja lesz?

Károly nagyon kínosan érezte magát, majd kis hezitálás után azt mondta:

– Majd meglátjuk, és nem tudom, hogy… hogy még életben leszek-e, de… nem kizárt… jobb, ha nem gondolkodunk rajta túl sokat, majd akkor foglalkozunk vele, ha itt lesz az ideje.

Nehéz elhinni, hogy egy ilyen egyszerűnek tűnő dologgal kapcsolatos hezitálás annak volna köszönhető – a történészek és alkotmányjogi szakértők szerint –, hogy a hercegné harminc évvel ezelőtt elvált első férjétől, Andrew Parker Bowlestól, a brit hadsereg egykori tisztjétől, és elvált asszonyként méltatlanná vált az őt megillető királyi címre.

A hitvesi szerep – legyen az férfi vagy nő – azonban mindig is fontos tényező volt a brit monarchia stabilitása szempontjából. A hitves több okból is kulcsfontosságú, nem utolsósorban az öröklési rend fenntartása miatt. A királyné hagyományos szerepe, hogy gondoskodjon az „örökösről és egy tartalékról”, ami Erzsébet királynőnek, az anyakirálynének és Diana hercegnének is tökéletesen sikerült. Akkor van csak gond, ha a királyné nem tud örököst világra hozni. Ezt kiválóan példázza VIII. Henrik uralkodása, akinek házasságát érvénytelenítették Aragóniai Katalinnal, amikor a királyné nem tudott férfi örököst adni a királynak, bár lányukat végül I. Mária néven királynővé koronázták. A mai napig együtt élünk a Henrik első házasságának kudarcából eredő történelmi következményekkel. Valójában csak harmadik, Jane Seymourral kötött házassága után született törvényes férfi örököse (a későbbi VI. Eduárd).

Bár nem ismétlődtek meg Henrik uralkodásának kaotikus eseményei, a „nem megfelelő” hitves, vagy leendő királyné még az 1930-as években is erős fenyegetést jelentett a monarchia jövőjére nézve. Wallis Simpson – aki már negyvenéves volt, amikor feleségül ment VIII. Eduárdhoz, és akkoriban már nem tartották valószínűnek, hogy utódokkal ajándékozza meg a királyt –, szintén elvált nő volt. Ez elfogadhatatlannak bizonyult az ország számára, ami viszont elfogadhatatlannak bizonyult VIII. Eduárd király számára. Inkább lemondott a trónról, minthogy lemondjon a szeretett asszonyról. Sokan attól tartottak, hogy a monarchia nem fogja túlélni ezt a válságot, de VI. György király józan utódlási politikájának, és felesége, Erzsébet királyné (a későbbi anyakirályné) támogatásának köszönhetően sikerült. Ez a hitvesek másik fontos szerepe: támogatni az uralkodót, ugyanakkor megtalálni a saját helyüket az ország életében. Erzsébet királyné elnyerte népe szeretetét, és megszilárdította helyét a második világháború alatt tanúsított magatartásával, amikor György királlyal együtt osztoztak a mindenkit érintő veszélyben és nélkülözésben.

A házastársak számára sosem jelentett egyszerű feladatot megtalálni azt a szerepet, amelyben a háttérben maradnak, ugyanakkor valami hasznos tevékenységet végezhetnek. Albert herceg kivette részét az utódlás biztosításából azzal, hogy kilenc gyermeket nemzett Viktória királynőnek, és rövid élete során jelentős mértékben hozzájárult fogadott hazája életéhez a művészetek, a tudományok, a technológia és a közjólét területén. Fülöp herceg eleinte szűkösnek találta a hitvesi szerepet – fel kellett adnia ígéretes karrierjét a Királyi Haditengerészetnél azért, hogy valamilyen bizonytalan szerepet töltsön be a királynő árnyékában, miközben a fiatal Erzsébet királynő a közvélemény szeretetében sütkérezett, amikor Nagy-Britannia a háborús évek nehézségei után újjáéledt. Végül sajátos szerepet alakított ki magának: megalapította az Edinburgh hercege díjat, amely brit tinédzserek generációinak életét változtatta meg, segített elindítani a Természetvédelmi Világalapot, amely rendkívüli munkát végzett az állat- és környezetvédelem terén, és számtalan más, jó ügybe is bekapcsolódott.

Andrew Roberts történész, mielőtt a királynő Kamillának adományozta a királyné rangját, a következőket jegyezte meg:

– Még az a gondolat is helytelen, hogy Cornwall hercegnéjét ne Anglia királynéjaként emlegessék, amikor majd felvirrad az a nagyon szomorú nap. A brit jogtörténetben axióma, hogy a feleségek automatikusan felveszik a férjük rangját, címét és státuszát. Már maga a gondolat is szégyenteljes, hogy a brit monarchia több mint két évezrede kivételt tenne Cornwall hercegnéjével, mintha ő egy soha nem látott gonosz, baljós alak lenne. Továbbá, ha őfelsége a királynő a jelenlegi miniszterelnökség (Boris Johnsoné) alatt halna meg, az a rendkívüli helyzet állna elő, hogy bár a miniszterelnöknek számtalan szeretője, felesége és gyermeke lehet, az új király nem teheti meg, hogy azt a nőt, akibe fél évszázada szerelmes, maga mellé ültesse Anglia trónjára a Westminster-apátságban, és királynévé koronázzák. Hogy lehetne ilyet tenni valakivel?

Mások a brit alkotmányt okolták, talán nem vették észre, hogy Nagy-Britanniának – a világ szinte minden más országával ellentétben – nincs rendes, írott alkotmánya, sőt, még csak egy olyan jogi dokumentuma sem, amely egy helyen rögzíti az állam működését szabályozó alapvető törvényeket. Ehelyett van egy „íratlan” alkotmány, ami sokkal bonyolultabbá teszi a dolgokat.

Vernon Bogdanor, Nagy-Britannia egyik legjelentősebb alkotmányjogi szakértője, aki sokat írt politikai és alkotmányos kérdésekről, így vélekedett a kérdéssel kapcsolatban:

– Alkotmányunk nagy része a szokásjogon és a konvenciókon alapul, nem pedig a törvényeken. A szokásjog szerint a király felesége a királyné, és általában a koronázási szertartáson együtt koronázzák meg a királlyal, bár törvényesen nem formálhat jogot a koronára. Ezek a szabályok azonban a férjekre nem vonatkoznak, ami modern szemmel kissé szexista álláspontnak tűnik. Edinburgh hercegét nem koronázták meg Erzsébet királynő 1953. júniusi koronázásakor, és nem kapta meg a „King consort” vagyis a királyi hitves címet – magyarázza. – Az alkotmány hiányossága némi rugalmasságra ad lehetőséget, ami, úgy tűnik, a közvéleménynek tetszik, és a különböző konvenciók végső soron főként a közhangulattól függenek. Ma természetesen teljesen más a közvélekedés, mint 1936-ban volt, amikor VIII. Eduárd lemondott a trónról.

Abban az időben az anglikán egyház – amelynek feje a mindenkori uralkodó – szabályai nem tették lehetővé a házasságkötést olyan elvált személlyel, akinek a házastársa még élt. Azóta az egyház szabályai megváltoztak. Ahogy a közvélemény is. Amikor Károly feleségül vette Cornwall hercegnéjét, házasságát az egyház utólag megáldotta, ami az egyház jóváhagyásának jele.

– Most már világos, hogy amikor a walesi herceg király lesz, Cornwall hercegnéje lesz a király hitvese, és vele együtt koronázzák meg. Úgy tűnik, ez nagyon is összhangban van a közvéleménnyel – vélekedik Bogdanor.

A kérdés érzékeny voltát jól jelzi, hogy 2018 márciusában Károly herceg rezidenciája, a Clarence-ház honlapja frissítésekor eltávolítottak minden, Kamilla jövőbeli rangjával kapcsolatos információt. Addig a „hercegné” cím szerepelt a honlap Gyakran ismételt kérdések rovatában és Kamilla életrajzában is. A meglehetősen ideges Clarence-ház azonban gyorsan kiadott egy pontosítást, amelyben a következőket írta: „A herceg trónra lépése után Kamilla továbbra is „princess consort” azaz hercegné marad. Ezt már a házasságkötéskor bejelentették, és egyáltalán nem történt semmilyen változás.” Hozzátették továbbá, hogy azért vált szükségessé a honlap frissítése, mert Kamilla királynéi rangjának kérdése még nem „esedékes”.

Barátai szerint Kamillát nem nagyon izgatják a címek, bár Károly herceg nagyon vágyik rá, hogy felesége a királynéja legyen. Kamilla nem szerette volna kellemetlen helyzetbe hozni Károlyt semmilyen cím felvételével. Ez inkább annak a jele volt, hogy a Clarence-ház nem akart ingoványos talajra tévedni, mivel a közvélemény akkoriban kiemelten fontos szerepet játszott a döntés meghozatalában, és tartottak a visszhangtól, mert az emberek jelentős része még mindig abban a hitben élt, hogy ő tette tönkre a herceg házasságát Dianával. Emellett természetesnek tartották, hogy Fülöp herceg és Erzsébet királynő elvesztése gyengítené a monarchiát, és senki sem akarta, hogy a „királyné” vagy a „hercegné” titulus körüli vita felborítsa a törékeny egyensúlyt. A királynő Kamilla melletti határozott kiállása sok jövőbeli bizonytalankodásnak vetett véget.

Egy bennfentes azonban határozottan úgy vélte, hogy a miniszterelnököt is be kellett volna vonni a döntéshozatalba, ahelyett hogy egyszerűen csak „tájékoztatják” őt.

– Úgy gondoltam, hogy a legjobb válasz a címmel kapcsolatban az lenne, ha a miniszterelnökre bíznánk a döntést, mivel végtére is ő a legbefolyásosabb személy, aki kimondhatja a végső szót. Határozottnak kell lennie, ugyanakkor engednie kell, hogy a palotának is legyen beleszólása. Egyébként gyorsan kellett volna kezelni ezt a kérdést, de talán még nem késő. Ha hatalmas vita és huzavona kerekedne a címmel kapcsolatban, a dolgok akár rosszul is elsülhetnek, mivel a változás feszültséget kelthetne. Sajnos az udvar emberei nem bizonyulnak mindig elég erősnek, és talán hajlanának a legegyszerűbb megoldás felé. Személy szerint úgy gondolom, hogy szörnyű lett volna, ha hercegnéi címet kap. A cím nem jár együtt alkotmányos jogokkal, de egészen más lenne a helyzet, ha nem a walesi herceggel együtt koronáznák meg.

Fülöp herceg mindig is tisztában volt azzal, hogy a közhangulat és a monarchiával kapcsolatos vélemények hogyan változnak, és 1969-ben Kanadában meg is említette a témát. „Teljes tévedés azt képzelni, hogy a monarchia az uralkodó érdekében létezik – jelentette ki. – Ez nem így van. A nép érdekében létezik. Ha bármelyik nép bármikor úgy dönt, hogy a rendszer elfogadhatatlan, akkor az ő dolga, hogy megváltoztassa azt.”

Azt is tudta, hogy a királyi családnak ki kell érdemelnie a közvélemény tiszteletét és támogatását. A királynő is egyetértett ezzel, és úgy érezte, hogy a közönségnek látnia kell őt és a többi dolgozó királyi családtagot is, bárhol és bármikor is tesznek eleget királyi kötelezettségeiknek.

A közvélemény-kutatások azt mutatják, hogy a monarchia népszerűsége jelentősen ingadozik, és nagyban függ a királyi család tevékenységétől. A felmérésekből az is jól látható, hogy a 18-24 évesek szívesebben látnának egy megválasztott államfőt, mint egy uralkodót. Egyelőre azonban az idősebb generáció továbbra is erősen támogatja a monarchia intézményét. A közvélemény-kutatók egyik gyakran feltett kérdése az is, hogy Károly herceget vagy inkább Vilmos herceget látnák-e szívesebben a trónon – általában Vilmos nyer. A királyi udvar azonban főleg amiatt aggódik, hogy a királynő halála és fia koronázása közötti időszakban a republikánusok megpróbálják majd kihasználni az átmeneti időszakot arra, hogy előrelépés történjen az ügyükben.

Annak ellenére, hogy a királynő egyértelműen azt kívánta, hogy Kamilla királyné legyen, és ezzel sokan lezártnak tekintik ezt a kérdést, még mindig vannak, akik megkérdőjelezik Kamilla jogát a cím elnyerésére. Az anglikán egyházon belül van egy idősebb tagokból álló szűk csoport, amely keményen kitart amellett, hogy nem szentesíti Kamilla és Károly polgári házasságát. Míg a fiatalabb generációt egyáltalán nem zavarja a válás, sokakat a monarchia sem érdekli, ebben az esetben pedig az is teljesen mindegy számukra, ki ül a trónon.

Andrew Roberts úgy véli, hogy „az intézmény működik, és megvéd minket a diktatúrától, a hatalmaskodó politikusoktól és miniszterelnököktől. Kamilla majdnem negyedszázaddal ezelőtt vált el, azóta sok víz lefolyt a Temzén. Hihetetlenül nagy munka van mögötte, és felháborítónak találjuk, hogy a kétezer éves alkotmányosság és jogtörténet megakadályozhatta volna azt, hogy ez a rendkívül lenyűgöző és csodálatos nő Anglia királynéja legyen. Ez az alkotmányosság szégyene lett volna.”

Lord Carey, Canterbury korábbi érseke egyetért ezzel a megállapítással.

– Nem szabad elfelejteni, hogy az erkölcsi szabályok megváltoztak, és a mai társadalom sokkal nyitottabb. Azt hiszem, az emberek elfogadták Kamillát, és hisznek abban, hogy nagyon jó királyné lesz belőle. Kamilla támogatói azzal érveltek, hogy egyre jelentősebb szerepet játszik a családon belül, különösen Sussex hercegének és hercegnéjének távozása után. Egyre növekvő népszerűsége azt jelenti, hogy a közvélemény örömmel venné, ha királyné lenne.

Amanda MacManus, Kamilla nemrég nyugdíjba vonult segítője a következőképpen vélekedik:

– Hatalmas feladat lesz Károly herceg támogatása, amikor király lesz, és sokkal több munkával jár majd. De megvan hozzá az ereje, és az elmúlt egy-két évben egyre több munkát végzett, és rendszeresen képviselte a királynőt hivatalos programokon. Sok tapasztalatot szerzett, jól felkészült a feladatra.

Vernon Bogdanor is osztja ezt a véleményt.

– A hercegné által végzett közösségi munka nagyon fontos a monarchia számára, és ezt el kell ismerni. Ez a munka sokkal keményebb, mint amilyennek látszik. Ráadásul arra is oda kell figyelnie, hogy ne nyilvánítson politikai véleményt, ami egyáltalán nem olyan könnyű, mint azt sokan gondolják. Idáig mégsem volt egyetlen elhibázott lépése sem. Ő és Károly herceg remek csapatot alkotnak. Amikor Károlyra óriási felelősség nehezedik, fontos, hogy egy támogató feleség álljon mellette. Enélkül nagyon nehéz cipelni a monarchia súlyos terheit.

– Kamillának annak kell lennie, aminek Károly herceg szeretné, és ez nem más, mint a király hitvese. Ez azon is múlik, mi látszik majd helyesnek. Az egyetlen dolog, aminek soha nem szabad lennie, az a walesi hercegné, amit egyébként Diana iránti tiszteletből nem is vállalt. Még mindig rengeteg keményvonalas Diana-rajongó van, akik utálják Kamillát, és szívesen megszabadulnának tőle – véli Dame Susan Hill, írónő.

David Yelland, a The Sun egykori szerkesztője nagyon jól összebarátkozott Kamillával, amikor Károly herceggel együtt David mellett álltak néhai feleségének rákbetegsége idején. Szerinte Kamilla „nagyon kedves ember”, de úgy véli, „nem kellett volna felvállalnia a királynéi rangot. Az elvégzett munka ellenére úgy gondolom, hogy az emberek elég nehezen fogják megemészteni, hogy Kamilla királyné lett, részben azért, mert a 21. században vagyunk, és az elképzelés, hogy valaki csak azért legyen királyné, mert egy király felesége, már kicsit idejétmúlt. Abban sem vagyok biztos, hogy az emberek elfogadják majd, hogy Kate (Middleton) is királyné rangot kapjon, amikor eljön az ideje. Nem igazán felel meg a kor követelményeinek, hogy a házastárs is ezt a címet kapja. Fülöp herceg sem volt király. Az emberek elfogadják majd, hogy ő ténylegesen királyné, de nem hiszem, hogy királynéként beszélnének róla, vagy hogy szeretnék, ha a bélyegeinken jelenne meg a képmása. Attól még semmi sem változik, hogy másik rangot kap.”

Gyles Brandreth a következőképpen vélekedik:

– Nem hiszem, hogy Kamilla királyné akar lenni, de készen áll arra, hogy az legyen, és hogy bármilyen módon szolgáljon, ami az adott pillanatban megfelelő. A mai világban sokan élnek második házasságukban, és sokan vannak olyanok is, akiknek mostohagyermekeik vannak.

Ben Elliot, Kamilla unokaöccse, üzletember és a Konzervatív Párt társelnöke nagyra becsüli őt. A következőket mondta: „Nem ambicionálja, hogy királyné legyen. Csak a férjét akarja támogatni. Kamilla egy vidám, jó ember, és csodálatos nagynéni, anya és nagymama. Szülei és nagyszülei kedves, barátságos, nagylelkű emberek voltak, és ő is örökölte ezeket a tulajdonságokat. A jó példa ragadós.”

Mark Bolland, aki segített megváltoztatni Károly herceg és Kamilla imázsát, házasságkötésük előtt azt mondta:

– Amikor velük voltam, sosem éreztem, hogy nyerészkedni akarna, vagy olyasmit tenni, ami újabb vitákat szülne. Végtelenül becsületes ember.

Bár nyilvánvalóan nem alkotmányjogi szakértő, de talán Craig Revel Horwood (akit leginkább a BBC népszerű sorozatának, a Strictly Come Dancing zsűritagjaként ismerhetünk) egy széles körben elterjedt véleményt képvisel, és teljes mértékben támogatja, hogy Kamilla királyné legyen.

– Szerintem Kamillának jogilag is jár a királynéi rang, és szerintem csodálatosan helytállna ebben a szerepkörben – állítja. – Ő lenne a leghumánusabb királyné, akit a világ valaha látott. Meggyőződésem, hogy bárki is legyen a király és a királyné, fontos, hogy megértse az életet és az embereket, és én inkább Kamillát szeretném királynénak, aki a hétköznapi emberek életét élte, és nagy tudással rendelkezik, átélte a kétségbeesés és a szívfájdalom érzését; olyasvalaki, akit szeretnek, és aki azt akarja, hogy szeressék. Azok az emberek, akik valóban átélik az ilyen élethelyzeteket, tanulnak belőle. Senki sem tökéletes, és nem hiszem, hogy büntetést kellene kapnia azért, mert évtizedekkel ezelőtt viszonya volt valakivel.

Andrew Roberts zárásként megjegyzi:

– Az a jó a monarchiában, hogy olyan, mint egy könyv: több fejezetből áll, és csak lapoznod kell egy oldalt. Amikor a királynő uralkodása véget ér, akkor nyilvánvalóan a monarchia történetének egy nagyon hosszú fejezete zárul majd le. De az intézmény zsenialitása abban rejlik, hogy mindig vár rád egy újabb királyi fejezet.

3. fejezet

Kamilla születése

Camilla Shand csupán tízéves volt, amikor a következő szavakat mondta büszkén a Kensington déli részén található Queen’s Gate iskola egyik tantermében:

– A dédnagyanyám a király szeretője volt. Gyakorlatilag királyi család vagyunk.

Azt persze még nem tudhatta, hogy egy napon majd ő is a walesi herceg szeretője lesz – bár felmenőjénél ő azért továbbment, amikor végül hozzáment feleségül a trónörököshöz.

Dédnagyanyja, Alice Keppel 1868-ban született a skóciai Duntreath kastélyban, Sir William Edmonstone bárónak, a Királyi Haditengerészet nyugalmazott admirálisának és feleségének, Mary Elizabethnek kilenc gyermeke közül a legfiatalabbként. Alice igazi szépséggé cseperedett – kék szemű, gesztenyebarna hajú nő volt dús keblekkel, amit karcsú dereka még jobban kiemelt. Kedves természetű volt, határtalan energiával rendelkezett, és könnyen megnevettette az embereket. Több kérőt is visszautasított, mígnem 1891 júniusában hozzáment George Keppelhez, Albemarle hetedik grófjának harmadik fiához, aki a Gordon Highlandersnél szolgált, és ezredesi rangra emelkedett. A lány huszonkettő, a férfi huszonhat éves volt. Londonba költöztek, és hamarosan magas társadalmi körökben mozogtak. Házasságkötésük után néhány hónappal Alice-nek állítólag már egy gazdag szeretője is volt. Első lánya, Violet (aki Violet Trefusisként később szintén megbotránkoztató szerelmi életet élt) 1894-ben született, és az apa a híresztelések szerint Ernest William Beckett, a későbbi lord Grimthorpe volt.

Alice 1898-ban találkozott Edward Albert walesi herceggel, közismert nevén Bertie-vel, Viktória királynő legidősebb fiával, akit később VII. Eduárd néven királlyá koronáztak. Alice ekkor már huszonkilenc éves volt, és csillapíthatatlan szexuális étvágyáról volt híres, aminél csak a pénz iránti étvágya volt nagyobb. Bertie ötvenhat éves volt. A láthatóan fülig szerelmes uralkodó „La Favoritának” nevezte el Alice-t, aki heteken belül beállt szeretőinek hosszú sorába. Köztudott volt a viszonyuk, és a férfi rendszeresen meglátogatta kedvesét a londoni Portman Square-en lévő otthonában. Kiderült, hogy Alice volt a kor legelismertebb társasági háziasszonya, aki Európa minden tájáról érkező arisztokratákat és politikusokat látott vendégül.

Ráadásul sikerült elég hatékonyan manővereznie férje és szeretője között ahhoz, hogy 1900 májusában megszülessen a másik lánya, Sonia Rosemary. Sonia Kamilla nagymamája volt. Bár fogantatásakor Alice még Bertie szeretője volt, a legtöbben úgy vélik, hogy George volt a gyermek apja. George még akkor sem lett dühös, amikor egy nagyherceg állítólag azzal a kérdéssel sértette meg, hogy „Ön rokona a király szeretőjének?”, csupán figyelmen kívül hagyta a kérdést. Ha Sonia VII. Eduárd be nem vallott törvénytelen gyermeke lett volna, akkor Károly herceg a fél-unokatestvére lenne.

A dán Alexandra, akit Bertie 1863-ban vett feleségül, állítólag diszkréciója miatt sokkal jobban kedvelte Alice-t, mint férje korábbi szeretőjét, Daisyt, Warwick grófnőjét. Viktória királynő 1901 elején meghalt, és Bertie VII. Eduárd néven követte őt a trónon. Alice képes volt mindenkinek a kedvében járni, és a király partnereként elkísérte őt Cowesba vitorlázni, sőt, még a feleségének szánt ajándékok kiválasztásában is segített neki. Eközben sikerült megőriznie saját jó hírét és a megértő, toleráns George Keppellel kötött házasságát is. George-nak is voltak szeretői, és amikor a feleségéről kérdezték, állítólag azt mondta: „Azt tesz, amit akar, nem érdekel, amíg a végén visszajön hozzám.”

Amellett, hogy Alice a királyi udvar fontos tagja lett, a király bizalmasa is volt, köszönhetően rendkívüli diszkréciójának (ezt a tulajdonságát Kamilla is örökölte), ami ideális kapcsolattartóvá tette a király és miniszterei között. Tudta, hogyan kell egy témát úgy előadni, hogy a király meghallgassa, még akkor is, ha időnként nem értett vele egyet. Csupán két dolog volt, amiben semmilyen hatást nem tudott gyakorolni a férfira: a dohányzásról való leszokásban és az elfogyasztott étel hatalmas mennyiségében.

Bár Alice házasságtörését tolerálták az Eduárd-korban, ő mégsem volt hajlandó eltűrni lánya, Violet szenvedélyes és meglehetősen gyötrelmes szerelmi viszonyát Vita Sackville-West írónővel, amely akkoriban teljesen elfogadhatatlannak számított. Hogy elejét vegye az elkerülhetetlen botránynak, Alice minden erejével igyekezett véget vetni a viszonyuknak. Ragaszkodott hozzá, hogy Violet hozzámenjen Denys Trefusishoz, amit Violet eleinte elutasított, ám 1919-ben végül belement a házasságba, azzal a feltétellel, hogy ő és Denys soha nem szexelnek, amibe a férfi beleegyezett. A lány továbbra is találkozott Vitával – aki 1913-ban Harold Nicolson diplomata felesége lett −, és amikor csak lehetett, Franciaországba szöktek. Végül Alice megvonta lánya járandóságát, ami véget vetett a viszonynak.

1910-ben, amikor VII. Eduárd a halálos ágyán feküdt, megkérte Alice-t, hogy jöjjön el hozzá. Alexandra királyné vonakodva beleegyezett a dologba, de csak addig, amíg a férfi eszméleténél volt. Amint a király elvesztette az eszméletét, állítólag azt mormolta az orvosnak: „Vigyék innen azt a nőt.” Az új király és királyné, V. György és Mária sokkal hagyománytisztelőbbek voltak, és Alice-t nem hívták meg az udvarba. 1910 novemberében Alice a férjével együtt elutazott a Távol-Keletre, Ceylonba (ma Srí Lanka), onnan Olaszországba, majd végül Firenzében telepedtek le. A második világháború miatt 1940-ben visszatértek az Egyesült Királyságba. Alice hetvenkilenc éves korában, 1947. szeptember 11-én halt meg májzsugorban – nem egészen két hónappal Kamilla születése után −, és soha nem láthatta újszülött dédunokáját. Alice és George házassága ötvenhat évig tartott, és azt mondták, hogy George nem tudott Alice nélkül élni; mindössze két és fél hónappal később halt meg a Ritzben lévő lakosztályában.

Alice háttérbe szorította lányait, és különösen Sonia élt csendes életet. 1920 novemberében a londoni Wellington kaszárnya kápolnájában, a Guards’ Chapelben feleségül ment Roland Calvert Cubitthoz, Ashcombe harmadik bárójához. Három gyermekük született, akik közül Kamilla édesanyja, Rosalind Maud Cubitt volt a legidősebb. Két fiatalabb testvére volt: Henry, aki apja utódjaként Ashcombe negyedik bárója lett, és Jeremy, aki harmincéves korában meghalt. A házaspár 1947 júliusában vált el, Roland pedig még kétszer nősült. Rendkívül gazdag arisztokrata volt, és London belvárosának hatalmas területeit, többek között Belgraviát és Pimlicót építtette be.

Ami a család másik felét illeti, Kamilla édesapja, Bruce Middleton Hope Shand őrnagy gyermekkora meglehetősen hányatott és bizonytalan volt, felváltva gondoskodott róla az anyja, a mostohaapja és az apai nagyszülei. Eltökélte magában, hogy ezt a mintát nem fogja követni, és valóban odaadó családapa lett belőle.

Kamilla apai nagyapja, Philip Morton Shand 1888 januárjában született. Etonban és a cambridge-i King’s College-ban tanult, ahol „merész nyakkendőiről” volt híres. Elismert újságíró és kritikus lett. Az 1950-es évek Londonjának építészetét úgy jellemezte, mint „fertelmes és silány amerikanizált épületek lidérces álmát”. Az ételek és a borok szakértője is lett, és különösen a gyümölcsök érdekelték.

1916-ban feleségül vette Edith Marguerite Harringtont. Házasságuk boldogtalan volt. Philip nagy szoknyavadász volt, élvezte a színes életet, és semmi érdeklődést sem mutatott egyetlen gyermeke, Bruce iránt. Még háromszor nősült meg, és számtalan szeretője volt, az egyéjszakás kalandoktól kezdve az állandó viszonyokig. Edith utálta a viselkedését, és négy évvel a házasságkötésük után elvált tőle, amikor Bruce még csak hároméves volt. A válás hatalmas stigmával járt az 1920-as években, és Philip annyira dühös volt Edithre a válás miatt, hogy nem volt hajlandó a fiáról gondoskodni, még a kapcsolatot is megszakította vele. Bruce, aki egyke volt, csak tizennyolc évvel később, a nagyanyja temetésén látta újra az apját. Újabb húsz évig nem volt semmilyen kapcsolat köztük, de addigra Bruce már nős volt, és született három gyermeke.

Edith magára maradt, kétségbeesetten szeretett volna újra férjhez menni, főleg azért, hogy legyen valaki, aki eltartja, és gondoskodik Bruce-ról. Abban az időben nehéz volt egyedülálló, házasodni vágyó férfiakat találni, mivel az első világháborúban rengeteg fiatalember elesett, és még többen voltak hadirokkantak. Edithnek azonban szerencséje volt, mert megismerkedett egy túlélővel, Herbert Charles Coningsby Tippettel, akihez 1921-ben feleségül is ment Londonban. Tippet bátor tiszt volt: 1917 novemberében a passchendaele-i csatában bizonyította rátermettségét, és részt vett az első somme-i csatában is, ahol egy repesz fejsérülést okozott neki. Ezt követően „az ellenség elleni aktív hadműveletek során tanúsított példamutató bátorságáért” Katonai Érdemkeresztet kapott.

Mivel frontvonalbeli gyalogsági tiszt volt, súlyos gránátsokkot szenvedett. Két évvel később rokkantként szerelt le a hadseregből, de élete végéig nem tudott megbirkózni a váratlan, hangos zajokkal. Új karriert kellett keresnie, és mivel lelkes golfozó volt, úgy döntött, hogy a golfpályák tervezésével és adminisztrációjával próbálkozik. Éppen jókor jött az ötlet, mivel ez a sport a háború után rendkívüli népszerűségnek örvendett, különösen Amerikában. Ezért Edithszel és Bruce-szal együtt odaköltözött, és sikeresen felépített több golfpályát is Floridában, de aztán a munkalehetőségek lassan elfogytak, és a család 1927-ben visszatért az Egyesült Királyságba. Tíz évig Londonban éltek, miközben Tippet a Royal Wimbledon Golf Clubban talált munkát, és Írországban is tervezett egy pályát. Ötvenhat évesen, 1947-ben végrendelet nélkül halt meg, és mindössze 666 font készpénzt hagyott Edithre, aki szűkös körülmények között, egy kis házikóban élt Kentben. Nyolcvanhét éves korában, 1981 januárjában hunyt el.

Philip Shand és Edith válása után Bruce-t a gazdag Shand nagyszülők, Augusta és Alexander vették szárnyaik alá. Imádott nagyanyja nevelte, míg nagyapja finanszírozta a kiadásokat. Egyikük sem neheztelt Edithre azért, amiért elvált a fiuktól, a felajánlásuk Bruce érdekében történt. A nagyanyja az Etont – azt az iskolát, ahová a férje és a fia is járt – okolta azért, hogy Philip többször is nősült, és akkora nőcsábász lett. Nem engedte meg, hogy Bruce oda járjon, és helyette a Warwickshire-ben található Rugby Schoolt választotta. Bruce véleményét nem kérték ki. A fiú nagyon nyomasztónak találta az iskolát, és nem szeretett bentlakó lenni. Az egyetlen mentsvárat a lovak és a lovaglás iránti lelkesedése jelentette. A Shand család pénzügyi támogatásának köszönhetően elvégezte a Sandhursti Királyi Katonai Akadémiát, majd 1937-ben a 12. királyi lándzsásokhoz, egy lovashadosztályhoz állt, ahol alhadnagyként szolgált.

Két évvel később kitört a háború, és Bruce kiválóan helytállt. 1939-ben Észak-Franciaországba vezényelték, és 1940-ben nyerte el először a Katonai Keresztet, amikor fedezték a brit hadtest dunkerque-i visszavonulását a gyorsan előrenyomuló németekkel szemben. A kitüntetést „ügyességéért és rendkívüli bátorságáért” kapta, és azért, mert „csapata rettenthetetlen manőverezésével fedezte egy oszlop visszavonulását négy ellenséges tank tüzével szemben”. 1941-ben az ideiglenesen századossá előléptetett Shandet Észak-Afrikába küldték. 1942 januárjában a német Afrika-hadtesttel való összecsapás során, heves tűzharcban sikerült megszerveznie 20 páncélozott autó evakuálását, amelyek egyébként az ellenség kezére kerültek volna. Ennek eredményeképpen megkapta a második Katonai Keresztet, ami ritka megtiszteltetés. Az elismerésben az állt: folyamatosan bizonyította, hogy „első osztályú” lovasparancsnok.

Nem sokkal később rajtaütöttek a századán. Egy golyó áthatolt az arcán, eltalálva és megölve a rádiósát. Sikerült kijutnia a páncélozott jármű tetején keresztül, mielőtt eszméletét vesztette volna. Az autó ezután kigyulladt. A sofőrje meghalt, Shand pedig fogságba esett. Egy hónapot töltött kórházban Athénban, majd az észak-németországi Kassel közelében lévő hadifogolytáborba szállították, ahol két évig tartották fogva. Lehet, hogy nem volt elég jó fizikai állapotban, de a bátorsága soha nem hagyta el. A BBC adásaiban elhangzó üzeneteket dekódolta, hogy a többi fogoly egy rejtett rádióvevőn keresztül meghallgathassa azokat. 1945-ben szabadult ki, és visszatért Angliába. A hadsereg volt az élete, de sebesülései miatt alkalmatlanná vált az aktív szolgálatra, így két évvel később nyugdíjazták.