Gárdonyi Géza

Göre Martsa lakodalma

Más elmondások is vagynak az könyvbe

Irtam én magam Göre Gábor

biró úr

Ebbül a könyvbül ez mán a 9-tzedik eresztés

Nyomtatták ebbe a zesztendőbe

Dante úr

könyvespótzárul kapkodható

mög minden könyves bótbul

eKönyv Magyarország

eKönyv Magyarország

http://ekonyv.hu/

ISBN: 978-963-317-096-0

Göre Martsa lakodalma.

1-ső

Levél az paraditsonyi törvényrül

Lyó egésségöt és hasolló lyókat kivánok, továbbá nagy öröm érte a mi házunkat, akit ezönnel mögulyságolok, de hogy ne a közepin kezgyem az szántást, hát úgy történt, hogy amint szent Imre napján Pap Jánosék főggyire indulok, a kisbiróval mög a zesköttekkel, hát látom ám, hogy az kertöm garággya mög van törve egy hejön, mög ott a tsapás az rétön igenyösen be a kertömbe, mondok ki löhet a za gazembör? Mögájjunk embörök!

Hát láttyuk, hogy tsizmás embör járt ott, de nem is egyször, mert szinte kitaposta a zútat.

Mondok mi dóga löhet akárkinek is a zén kertömbe, mer ijenkor mán se gyivó se alma, mégtsak sütni való tök sints, igy tanakottunk ottan de hilyába, nem tanáltunk az végire.

Mondok a kisbirónak akárki, de tudom istenöm elfujatom véle az ebök nótáját. Este aztán kiültem a rosszabbik subámba a kertbe az garád mellé, mög a kisbiró, mög Durbints sógor.

Hát mán majd elnyomott a zálom, mikor hallom, hogy ropog az garád, látom hogy béugrik valaki.

– Mögájj gazembör! mondok, de mán akkor rajta lógott a sógor mög a kisbiró.

– Mögvagy disznó gazembör!

Möggyujtom az masinát, hát a tsizmagyija.

Mondok, nini a majsztör.

– No, igy nyögdétsöl – szépen fogadik itt az vendégöt.

Mondok, hát mi lyáratba van erre majsztör?

Hát aszondi én most mán nem beszélök, kérdözze mög a lyányátul.

Hát akkor tudtam mög, hogy pitvarónyi lyárt Martsáhon, de szömérlötték eddig a zügyet, nem szólottak rúla.

Hát igy aztán kivilágosodott, hogy mijen dörék embör, örülök is neki, hogy uri falamiába lyut az lányom, mög aztán ifju embör, noha mán elhányta a pihéjit 30-intz esztendős de munkás kezü télön ajig győzi a sok tsizmát, a zenyimet is az ősszel talpalta, de még most is ojan vastag a talp, mint a zujjam.

No mondok hát akkor röndbe van az garád ügye, most mán ezöntul igenyösen a zajtónak kerülj filyam. Eddig is ott járhattál vóna be hozzánk.

Mingyán elő is szólitottam vőféjnek Badár Gyurkát, kisvőféjnek mög Sinkó Pistát, oszt magam mögirtam az hivogató szózatot, a ki maguknak is szól, ide ragasztottam a levelem mellé.

Hívogató szózat

Békesség ez háznak, mindön lakójának

Követei vagyunk mink egy virágszálnak

Göre Gábor biró ur hajadonnyának,

Nemkülönben Tsupor Pál tsizmagyiának.

Mert mög vagyon irva az szent biblijába,

Hogy az férfi embör nem élhet magába.

Ádámnak is mögvót a maga Évája

S kinek-kinek mögvan a zódalbordája.

Tsupor Pál mestör is eztet mögértötte

Választása Göre Martsát érdekölte

Göre Martsa szivét szivéhön kötötte

Hogy mögházasodik ezt kijelentötte

Azért vagyunk itten most látogatóba

Szerdán a zuj párnál várjuk a zajtóba

Egypár pohár ital, egypár nyelet étel

Ekkis lábforgatás esik egésséggel.

Möghijjuk ez házat mindön tisztösséggel.

Esztzájgot hozzanak magukkal.

2-sodik

A mönnyegzőre való készülődésök

Lyó egésségöt és hasolló lyókat kivánok, továbbá a nagy örömbe ojan főfordulás van nálunk, hogy alig tanálom hejemet, mert nem gondótunk rá, hogy Martsa ijjen hamar konty alá kerülhet, de lám igaz az mondás, hogy a lány az pad alatt is mögnyől. Mán mögvöttük a zágyat mög a ládát, akkora tulipántok vannak rajta, hogy a kiráj ládáján se löhetnek különbek, én még rá talyték pélpát is vöttem a vejemnek, de útközbe möggondótam, hogy mondok a zén hivatalomba lyobban illik, hát az régi pélpámat attam neki.

Mögbeszéltük aztán, hogy a bárónét is möghijjuk, de mán oda magamnak illik elmönnöm, hát a vejem kifényesitötte a tsizmámat, ojjan fényösre, hogy annál fényösebb a kirájé se löhet.

A kandallós szobába vezettek és vártam is kissé, mivelhogy betegös a báróné no nagy kögyesen leültetött tessék biró uram, de ojjan széköt adott, gebeggyön mög aki kifundálta, hogy amint ráültem, majd kirugtam a báróné fogát. Nézöm hogy miféle szék? hát kerek a zajja.

– Ne féjjön kend, aszondi a báróné, hintázó szék a, nem dül fel.

No mondok az a zasztalos se löhetött józan, aki ezt tsinálta.

Hát aszondi kögyesen, mi lyáratba van kend?

– Köszönöm kérdésit mondok méltóságos asszonyom, nagy öröm ért éngöm, mert valaminthogy Ádám is az paraditsonyba nem élhetött ögyedül, hát Tsupor Pál tsizmadia mestör ur is möggondóta a maga állapottyát, oszt magáhon illőt választott, még pedig a zén házambul.

– No aszondi a báróné okosan tselekötte.

– Hát mondok lögyön szöröntséje hozzánk méltóságos asszony szivesen láttyuk egypár vella káposztára, egypár pohár borotskára, a méltóságos urral együtt, ha mögérközik akkorára, mög ha a báró kisasszony haza tanál vetődni az kalastrombul, hát ütet is tessön elhozni. Én magam forgatom mög, ahogy illik.

– Köszönöm aszondi, ott löszök, hatsak rosszabbra nem fordul a gyöngélködésöm, de biztatnak az orvosok, hogy nemsokára lyobban löszök.

– Ne hallgasson rájuk, méltóságos asszonyom mondok, tsak a tápai tsordást tessön elhivatni Durbints sógornak a zódalát is az lyobbitotta mög, mer az ha paraszti embör is, de tudós embör, a gyesznóm fülibül is az olvasta ki a betegségöt a nyáron.

Hogy aztán elváltunk, hát jól belétsapkodtam a markába oszt ennagy tsókot is littyentöttem az keze felyire.

Mejhöz hasolló lyókat kivánok

Göre Gábor

biró úr.