Molnár Ferenc

Szinház

Három egyfelvonásos

Előjáték Lear királyhoz – Marsall - Ibolya

Olcsó eKönyvtár

Klasszikusok ekönyvben a legjobb áron

olcsoekonyvtar.hu

Előjáték Lear királyhoz

Szatíra egy felvonásban

Személyek

Bánáti

színész

Dr. Ernő

Dr. Kiss

Helén

A burgundi fejedelem

Somogyi

Tűzoltó

Díszmester

Ügyelő

Fodrász

Portás

Munkások, tűzoltók, hangok a sötétből.

Történik Lear király előadása előtt a színpadon.

Udvari terem Lear király palotájában.

Középen emelvényen trón.

[Mikor a függöny felgördül, a színpad gyéren van világítva. Több munkás épp az utolsó díszletfal-darabot hozza, amit beállít a következők alatt, s munkája végeztével kimegy. Három munkás foglalatoskodik a trón körül. A színpad közepén, háttal a nézőnek, áll a díszmester, aki nézi munkájukat. Oldalt áll az öreg tűzoltó. Egy ideig senki sem szól, csupán a munkások kopácsolása hallatszik.]

DÍSZMESTER

Háttér! A háttér leereszkedik. Jöhet az eleje! Az első ív leereszkedik. Jól van. Világosság! A színpad kivilágosodik. Ramaszéder! Semmi válasz. Ramaszéder!! Csönd. Ramaszéder!!!

EGY HANG

Itt vagyok.

DÍSZMESTER

az egyik munkáshoz: Üljön be.

[A munkás beül a trónba.]

DÍSZMESTER

Ramaszéder.

A HANG

Igen!

DÍSZMESTER

A reflektort kipróbálni! Világítás a trónra!

[Felülről reflektor keresi a trónt, amíg meg nem találja.]

DÍSZMESTER

Följebb! Lejjebb! A fény eltávolodik a tróntól. Hova megy? A fény egészen eltávolodik. Ramaszéder! A fény visszamegy a trónra, és a fejére süt a munkásnak. Most jó. Rendben van.

[A fény kialszik, a munkás leszáll a trónról és a többivel együtt kimegy. Egy öreg munkásasszony jön be seprővel, és söpör a trón körül. Díszmester kimegy. Most jobbról katonás rendben négy tűzoltó jön be, megy át a színpadon. Megállnak a baloldalt álló öreg tűzoltó előtt.]

AZ EGYIK TŰZOLTÓ

tiszteleg: Jelentem alássan, semmi újság, minden rendben.

AZ ÖREG TŰZOLTÓ

némán szalutál, elsétál tőlük. A négy tűzoltó kimasírozik. Az öreg elkezd egyedül lassan, fel-alá járni. A söprögető asszony kimegy.

BÁNÁTI

balról rohan be a színpadra, izgatottan, mint akit üldöznek. Felhajtott gallérú felöltő, kalap van rajta. A színpad közepén megáll, visszafigyel, aztán rohan tovább, majd jobbra eltűnik. Közben a tűzoltó köszönt neki: „Jó estét kívánok.” – Ő válaszolt: „Jó estét”.

[Kis szünet. A tűzoltó járkál.]

BÁNÁTI HANGJA

a kulissza mögött: Somogyi!

[Kis szünet.]

BÁNÁTI

a kulissza mögött ordítva: Somogyi!! Némaság. Somogyi!!!

[Kis szünet.]

BÁNÁTI

jobbról berohan a színpadra ingujjban, kabát, kalap, mellény nélkül: Somogyi!!!

TŰZOLTÓ

Azonnal megkeresem. Elsiet balra, künn ordít. Somogyi! Somogyi, az öltöztető szabó megjelenik balról.

BÁNÁTI

Hol mászik? Mért nincs itt? Hol van? Mért nem jön?

SOMOGYI

Itt vagyok kérem, jövök kérem.

BÁNÁTI

Almády úr már itt van?

SOMOGYI

Itt.

BÁNÁTI

Felöltözött már?

SOMOGYI

Azt hiszem, igen.

BÁNÁTI

Akkor rohanjon, mint egy őrült, mondja meg neki, hogy kéretem, jöjjön azonnal.

SOMOGYI

Bocsánat, Bánáti úr, de azért nem voltam itt, mert ilyen korán még soh’se tetszett bejönni. Még csak hat óra, és az előadás…

BÁNÁTI

Mit locsog? Mit fecseg? Rohanjon és hívja Almády urat, illetve maradjon itt. Ne hagyjon egyedül. Maradjon mellettem. Ma egész este ne mozduljon el tőlem.

SOMOGYI

De Bánáti úr…

BÁNÁTI

Várjon… Küldjön valakit Almády úrért, de rögtön. Mit áll? Mit néz? Somogyi mozdul. Ne maga menjen. Valakit küldjön, ordít. Ramaszéder!

SOMOGYI

Ramaszéder!!

EGY HANG KÜNN

üvöltve: Ramaszéder!!

[Néma csend.]

SOMOGYI

Ramaszéder!!!!!!

RAMASZÉDER HANGJA

a magasból, jobbról: Itt vagyok!

SOMOGYI

a hang irányába: Menjen gyorsan…

BÁNÁTI

a hang irányába: Rohanjon, mint egy őrült, mondja meg Almády úrnak, hogy azonnal kéretem, jöjjön rögtön, sürgős.

SOMOGYI

Mondja, hogy baj van.

A HANG

Igenis.

BÁNÁTI

Honnan tudod, hogy baj van?

SOMOGYI

Látom, Bánáti úr. Nagy baj van?

BÁNÁTI

De még mekkora. Lódulj, eriggy az öltözőmbe, nézd meg, nincs-e ott valami idegen.

BÁNÁTI

Eriggy, lódulj, menj, gyere, ugorj, mit állsz itt?

SOMOGYI

kirohan jobbra.

BÁNÁTI

aggódva les utána. Kiszól: Nincs?

SOMOGYI

künn: Nincs senki.

BÁNÁTI

A folyosón se?

SOMOGYI

künn: Ott se. Belép.

BÁNÁTI

Be lehet zárni a kis ajtót, ami a lépcsőről a folyosóra nyílik?

SOMOGYI

Be.

BÁNÁTI

Zárasd be azonnal. Somogyi kirohan. És mondd meg az asszonynak, aki ott ül, hogy akárki keres, nem lehet hozzám bejönni.

SOMOGYI

rövidke szünet után visszajön: De hát mi történt, Bánáti úr?

BÁNÁTI

Nem merek az öltözőmben maradni… Izgatottan néz körül. Valahol máshol kellene felöltöznöm… Egy ember üldöz, Somogyi. Revolverrel üldöznek. Nem is egy. Ketten vannak.

SOMOGYI

Autogram?

BÁNÁTI

Hogyne. Egy férj, Somogyi. Egy férj, aki a feleségét félti tőlem.

SOMOGYI

Tyhű!

BÁNÁTI

Rajtakaptak, fiam, rajtakaptak… A burgundi fejedelem belép kosztümben. Bánáti feléje fordulva folytatja …rajtakaptak, Almády… rajtakaptak és üldöznek… A konyhaablakon ugrottam ki a folyosóra, de észrevették és utánam jöttek… Versenyt le a lépcsőn. Én elöl, ők mögöttem… Ki az utcára… Két utcát szaladtam, ők utánam… Ki a körútra. Ott fiakkerbe ugrottam, uzsgyi, hajts ahogy tudsz. És most itt vagyok. És mindez Lear király előadása előtt, legszebb szerepem, Lear előtt… Még a kocsi után is futottak. Mindjárt itt lesznek.

A BURGUNDI FEJEDELEM:

Kik?

BÁNÁTI

Mi az, hogy „kik”?

BURGUNDI

Kik futottak?

BÁNÁTI

A férje és a férjének egy barátja.

BURGUNDI

Kinek a férje?

BÁNÁTI

A nőnek a férje. Egy perc még és itt lesz.

BURGUNDI

De ki az a nő?

BÁNÁTI

Őrült vagy? Hogy én megmondjam egy nő nevét?

BURGUNDI

De ha egy perc múlva itt lesz a férje…

[Csöngetés.]

BÁNÁTI

rémülten: Csöngetnek.

SOMOGYI

Az ügyelő csönget, Bánáti úr.

[Balról belép a fodrász. Ősz szakállt és hosszú hajú parókát hoz.]

FODRÁSZ

Csókolom a lábát, Bánáti úr. Lassan ballag jobb felé. Itt vannak a szőrök, Bánáti úr.

BURGUNDI

Hallja, Sommer, jó, hogy látom. Ha még egyszer olyan szaga lesz a szakállnak, mint tegnap, kilököm a szakállával együtt.

BÁNÁTI

Ezt már én is mondtam neki. És ma Leart játszani ebben az állapotban… és még hozzá enyvszagú szakállal… Mutassa. Megszagolja a szakállat. Hát evvel mit csinált megint?

FODRÁSZ

Egy kis kölnivíz van rajta, Bánáti úr.

BÁNÁTI

Megőrült? Hisz ez rémes.

FODRÁSZ

Királyok illatos szakállt viselnek. Ezt minden gyerek tudja. Gyerünk, Bánáti úr, nem érek rá. Mozdul jobbra.

BURGUNDI

Na és mit akarsz tőlem?

BÁNÁTI

Kérlek, légy velem, maradj velem… ezek okvetlenül betörnek ide.

SOMOGYI

Az ajtót már bezárattam.

BURGUNDI

Szólni kell a portásnak.

BÁNÁTI

Nem lehet tudni… ez betör ide a portáson keresztül… ez berohan ide a színpadra, mikor játszom…

BURGUNDI

De hát ki ez a vadállat?

BÁNÁTI

Én nem ismerem… soh’se láttam életemben… A nővel az állatkertben ismerkedtem meg… futó dolog… Az urát most láttam először, egy pillanatra, mialatt a konyhaablakon ugrottam kifelé. De ahogy ordított, ahogy utánam rohant, ahogy futott még a fiakkerem után is… Ha ez ide betör… És ketten vannak. Valami barátja is van vele.

FODRÁSZ

hidegen: Gyerünk a szőrökkel, Bánáti úr.

BÁNÁTI

Jó, jó. Kérlek, ne hagyj el. Maradj mellettem. Somogyi menjen, nézzen be az öltözőmbe, nincsenek-e már ott? Somogyi kiszalad jobbra. Borzalmas! Mit csinálok, ha itt valami skandalumot rendeznek?

BURGUNDI

Kidobjuk őket.

BÁNÁTI

Azzal rajtam nincs segítve. Itt súlyos dologról van szó. Nem is szólva arról, ha mi kirúgjuk őt, és mialatt mi őt rúgjuk, azalatt ő már lő. Vagy ők már lőnek.

BURGUNDI

Hát hányan vannak?

BÁNÁTI

Mikor elindultak, még csak ketten voltak. De mit lehet tudni, hányan csatlakoztak azóta a menethez?

BURGUNDI

Erős ember?

BÁNÁTI

Ahogy futólag láttam, vékony kis ember. De nagyon dühös. Cvikkere van.

BURGUNDI

Első dolog a cvikkert leütni, hogy ne lásson célozni.

BÁNÁTI

rémülten: Hát olyan biztosra veszed, hogy lőni fog?

BURGUNDI

Ha olyan dühös.

FODRÁSZ

Gyerünk a szőrzettel, Bánáti úr, nincs időm.

BÁNÁTI

kiordít: Somogyi!

SOMOGYI

belép jobbról: Tessék bátran jönni, tiszta a levegő! A portásnak is szóltam. Ide nem jöhet be senki.

[Kimennek jobbra: elöl Somogyi, utána Bánáti, a burgundi fejedelem, a fodrász. Szünet. A tűzoltó sétál a színpadon.]

TŰZOLTÓ

rövid séta után előrelép:

Csodás világ! E trón, királyi pompa,

Mit híven őrzök tűz, láng vészitől,

Egykedvűn róva őr-sétámnak útját!

S e balga színjátszó, ki vészt sikoltva

Őrjült rohamban, futva, üldve jő!

Csodás világ! Csodás és undorító!

Itt élek e sok színes rongy között

Kétszer tíz éve. Nézem őket bölcsen,

Nézem, hogy járnak, sírnak és kacagnak,

Hogy zengve-zengnek, állnak, dőlnek, rogynak,

Mint szellemülnek át a taps viharján!

Itt nézdegélem őket napról napra,

Erényes férfi, egyszerű, komoly,

Mint tűzoltónak lenni illik éppen,

S lenézem őket, szívből, esküszöm,

Ezt is, a mást is, húsz év óta már,

Ál-érzelmük, sótlan kis könnyeik,

Hazug haragjuk, álnok édességük,

Lenézem őket, mélyen, emberül,

De hallgatok, közöttük némán járva

Fel és alá, alá s fel, évről évre.

Szívemben undor gőze s ajkamon

Megvető, bölcs és gúnyoló mosoly.

De hagyjuk ezt most. Lárma kél amarra,

Dühödten jő az üldöző vadász,

A botrány megvan, szívem úgy örül.

Ne szólj szám. Lássuk, hogy s miként leszen.

[Hátrahúzódik.]

[Balról berohan a színpadra doktor Ernő és doktor Kiss. Mögöttük a portás, aki sietve elébük kerül és feltartóztatja őket.]

PORTÁS

Kérem, ha nem távoznak, rendőrért megyek.

ERNŐ

Menjen rendőrért. Menjen a főkapitányért.

KISS

De kérlek, az istenért, elveszted a józanságodat.

ERNŐ

Azt már rég elvesztettem. Nekimegy a portásnak. Menjen innen, menjen az utamból, vagy hívják elő azt a gazembert.

PORTÁS

Ön itt nem fogja gazemberezni a művészeket, ön itt egy állami színház színpadán van. Takarodjék innen.

ERNŐ

Nem megyek, amíg nem végeztem azzal a gazemberrel. A műintézet tradícióit felfüggesztem. Ez itt most semmi más, mint a tett színhelye.

KISS

Géza kérlek, gyere. Majd megtanácskozzuk a dolgot az utcán.

ERNŐ

Hagyj békén. Portáshoz: Menjen az utamból, mert leütöm.

PORTÁS

átöleli Ernőt: Kérem, segítsen, csővezető úr.

TŰZOLTÓ

Nem vagyok csővezető.

PORTÁS

dulakodva: Hát bánom is én… főparancsnok úr… jöjjön már… ez egy őrült.

TŰZOLTÓ

Nem vagyok főparancsnok. Tanulják meg tisztességgel titulálni az embert.

KISS

közbelép: Géza, de hát most már vége legyen. Ő is dulakodik.

PORTÁS

Tűzoltó úr!

TŰZOLTÓ

Őrmester vagyok!

PORTÁS

Őrmester úr!

TŰZOLTÓ

Na végre! Ez már beszéd.

PORTÁS

Őrmester úr… segítsen innen kivinni ezt az őrültet.

TŰZOLTÓ

Azt én nem teszem, mert az nem tartozik rám. Nyugodtan sétál tovább. Az én célom csak az volt, hogy a nekem járó tiszteletet megadják.

ERNŐ

kiszabadította magát: Nem megyek.

KISS

Kérlek… csak egy szót engedj mondani…

ERNŐ

a portásra mutatva: Amíg ez itt van, addig nem.

KISS

a portáshoz: Kérem, hagyja egy kicsit. Megnyugszik mindjárt. Bízza rám, én ismerem. Garantálom, hogy semmi baj nem lesz. Csak kifújja magát és megyünk.

PORTÁS

Megyek, rendőrt hozok.

ERNŐ

Azt jól teszi, mert mindazok a garanciák, amelyeket a barátom nyújtani akar, értéktelenek. Én azt a hitvány frátert, azt a céda színészt itt ma megpofozom, megverem, inzultálom. Ezen nem segít semmi. Addig ütöm, amíg szusz lesz benne. Ezt én itt ma félholtra verem.

[Ügyelő jön sietve balról.]

ÜGYELŐ

Mi az? Kik ezek itt?

PORTÁS

Egy őrült, kérem.

ÜGYELŐ

Hogy merte beereszteni a színpadra?

PORTÁS

Kétszer vágott oda a lépcsőhöz. Nem bírok vele. Maradjon itt, én megyek rendőrért.

ÜGYELŐ

Arra nincs szükség. Kilökjük mi rendőr nélkül is. Tessék távozni a színpadról.

ERNŐ

Nem.

ÜGYELŐ

Tessék elhagyni a színpadot.

ERNŐ

Nem. Én Bánáti színészt félholtra akarom verni, mert feldúlta családi boldogságomat.

ÜGYELŐ

Itt akarja félholtra verni?

ERNŐ

Ahol találom.

ÜGYELŐ

Akkor takarodjék innen, mert leszakítom a fülét.

KISS

Géza, én itthagylak.

ERNŐ

Arra én el vagyok készülve, hiszen barátom vagy. Ez csak természetes.

ÜGYELŐ

ordítva: Mars ki innen!

[Burgundi fejedelem belép. A klasszikus színészek affektált királyi hangján beszél, pózzal.]

ÜGYELŐ

Almády úr kérem, ez az idegen itt botrányt csinál. Bánáti urat keresi, és azt mondja, félholtra akarja verni.

BURGUNDI

Ott leszünk, jó idegen.

ERNŐ

Ön színész?

BURGUNDI

Valóban.

ERNŐ

Én dr. Ernő Géza tanár vagyok.

BURGUNDI

Almády.

ERNŐ

Kérem, feltételezem, hogy ön úriember. Felszólítom, hogy vezessen engem Bánáti Kálmán színészhez, aki az én családi boldogságomat feldúlta. Én őt ezért most meg akarom büntetni.

BURGUNDI

Uram, ez itt állami legfőbb műintézetünk színpadja. Itt mindjárt kezdődik az előadás és Bánáti mester játssza a főszerepet. Ha önnek vele valami dolga van, intézze el előadás után. Társadalmunk szokásai számos formát ismernek az ilyen szomorú események rendezésére. De ezt a formát, amelyet ön választott, nem ismerik. Ajánlom magamat. Ügyelőhöz. Vigyék! Jobbra elsiet.

ERNŐ

Márpedig én elintézem, ha addig élek is. Kirohan jobbra.

KISS

Géza, az istenért! Jobbra elrohan utána.

ÜGYELŐ

a portáshoz: Szaladjon rendőrért, én megyek, hogy valami baj ne történjék!

[Ügyelő jobbra, portás balra rohan el.]

[Szünet. A tűzoltó egykedvűen sétál.]

TŰZOLTÓ

előrelép:

A botrány jól dagad. Mily szép öröm!

Néhány perc még csupán s hitemre

Érzésem az, hogy pof s rúgás esik:

Mint illik is. A féltés vad szeszély.

Mily szép ajándék-látvány ez nekem,

Ki hű férj s jó családapa vagyok,

Itt látni, hallani, minő nyomor

A féltékenység és gaz csábítás.

Óh gyötrelem! „Az elégült szegény

Gazdag lehet, sőt túlgazdag. De a

Kincs végtelen kín annak, aki fél,

Hogy elveszíti.” Nőm oly csúnya, vén,

Horpadt, strapált, sőt bandzsal is talán,

Hogy szívem, mint fészkére tért madár,

Nyugton piheg, ha rája gondolok.

Nem féltem őt. És én meg, jómagam

A hetykeségen régen túl vagyok.

Egy jó rostélyos, félliternyi siller,

Egy jó pipa, ez minden, mit kívánok,

A nőt már régóta nem kedvelem.

Talán ezért most e fanyar öröm,

Mi elfog, láttán mások búbajának.

Talán nem is szép, de nem tagadom,

A féltő férjet s félős csáb-vadászt

Örömmel látom egymásnak rohanni!

[Kéjes mosollyal húzódik hátra.]

[Lárma a háttér mögött.]

BURGUNDI

balról hátul lopódzva jön: Erre gyere, ne kiabálj.

BÁNÁTI

ugyanonnan jön, Lear király jelmezében, kifestve, de fején se paróka, se szakáll. Mögötte jön a fodrász, kezében a parókával és a szakállal, a fodrász mögött Somogyi a királyi koronával: Nahát ez rettenetes! Beeresztik ide ezt az őrültet… és én kénytelen vagyok… De hát hol a rendőrség?

BURGUNDI

Már mentek rendőrért.

SOMOGYI

Ne tessék félni. Mit itt vagyunk.

FODRÁSZ

Gyerünk a szőrzettel, Bánáti úr, nincs időm.

[A következők alatt ráteszi a parókát és a szakállat.]

BÁNÁTI

Ha az egész egy félórával később történik, hogy már folynék az előadás, akkor talán menedék volna a színpad… És nem jut eszembe semmi, azt a keservit neki… Hogy mikbe keveredem! Csak te maradj itt, Almády… hogy valami skandalum ne legyen.

BURGUNDI

Az már megvan, fiam.

BÁNÁTI

Gondolod, hogy benn lesz a lapokban?

BURGUNDI

Az attól függ, mivé fejlődik.

BÁNÁTI

a fodrászhoz: Gyerünk, gyerünk. Burgundihoz: Most hol vannak?

BURGUNDI

Az ügyelő rájuk zárta az öltöző ajtaját.

SOMOGYI

Tessék leülni. A koronázás következik.

[Bánáti leül, a fodrász és Somogyi ráteszi fejére a koronát.]

BÁNÁTI

a trón lépcsőjére ül: Mit csinálunk, ha ide is utánunk jönnek?

BURGUNDI

Addig itt lesznek a rendőrök. És akkor, látod, benn lesz a lapokban.

BÁNÁTI

Gondolod, hogy elég rendőr fog jönni? Hány rendőrt hívtak? Somogyi, szaladj, hogy sok rendőr jöjjön. Illetve maradj. Akármit mondok, akárhova küldelek, te csak maradj.

FODRÁSZ

Majd én megmondom, én úgyis megyek. El. A tűzoltó utánaballag.

BÁNÁTI

fölkel, kiegyenesedik: Micsoda rémes eset.

[Lárma künn.]

ÜGYELŐ

jobbról szaladva jön: Tessék felszaladni az igazgató úrhoz. Kitörték az ajtót. Én megyek a rendező úrért. Elrohan balra.