Határaink a párkeresésben – Hogyan segítik elő az egészséges döntések az egészséges kapcsolatokat? (részlet)
Author: Henry Cloud – John Townsend
Date: 2000
Keywords: 613.865 159.922.1 316.472.4 (UDC/ETO)
Description: Az egyedülléttől a házasságig a randizáson keresztül vezet az út. Ha nem szeretnénk újra és újra ugyanazokat a hibákat elkövetni, jelöljünk ki egészséges határokat, amelyek segítenek őszinte és gazdagító kapcsolatokat kialakítani. A Határaink című bestseller pszichológus szerzőpárosának bibliai alapokon nyugvó meglátásai segíthetnek finomhangolni vagy akár teljesen átformálni a gondolkodásunkat az ismerkedésről. Ha megfogadjuk tanácsaikat, a párkeresés életünk egyik legizgalmasabb időszaka lehet: miközben mi magunk éretté válunk, megtaláljuk azt a társat is, akire vágyunk, és aki valóban illik
Publisher: Harmat Kiadó
Rights: © Minden jog fenntartva / All rights reserved

Dr. Henry Cloud
Dr. John Townsend

HATÁRAINK
A PÁRKERESÉSBEN

Hogyan segítik elő az egészséges döntések az egészséges kapcsolatokat?

részlet

Harmat
Budapest, 2026

Originally published in the U.S.A. under the title:
Boundaries in Dating

Copyright © 2000 by Henry Cloud and John Townsend

Hungarian edition © Harmat, 2006

All rights reserved. Minden jog fenntartva.

Published by arrangement with The Zondervan Corporation L.L.C., a division of HarperCollins Christian Publishing, Inc.

Első kiadás: Randikalauz. Határvonalak a párkeresésben, 2006

Második kiadás 2015, harmadik kiadás 2023

Fordította: Gulyás Melinda

ISBN (epub) 978 963 288 803 3

ISBN (mobi) 978 963 288 804 0

Ahol másként nem jelöltük, a bibliai idézeteket az 1975. évi új fordítású Biblia javított kiadásából vettük át

(Református Zsinati Iroda Sajtóosztálya, Budapest, 1991).

Tartalom

Miért randizzunk?

Első rész: Határvonalaink

1. Miért van szükség határvonalakra a randizásban?

2. Minden kapcsolat alapja: az őszinteség

3. Istennel a randin

4. A randizás nem gyógyír a magányra

5. Ne ismételjük meg a múltat!

Második rész: Kivel randizzunk?

6. Ami elfogadható – és ami nem

7. Barátság, szerelem

8. Ne tegyünk tönkre egy barátságot, csak mert magányosak vagyunk!

9. Vigyázat, az ellentétek vonzzák egymást!

Harmadik rész: Problémamegoldás a randizásban: amikor mi is hibásak vagyunk

10. Vállald önmagad – minél előbb!

11. Túl gyorsan túl sokat

12. Ne hagyd, hogy megfosszanak magadtól!

13. Búcsú a hamis reménytől

14. Szabjunk határt a vádaknak!

Negyedik rész: Problémamegoldás a randizásban: amikor a másikban van a hiba

15. Mondjunk nemet a tiszteletlenségre!

16. Fojtsuk el csírájában!

17. Határvonalak a testi kapcsolatban

18. Szabjunk határokat!

Utószó

Miért randizzunk?

Amikor néhány évvel ezelőtt egyedülállóknak tartottam előadássorozatot valahol Amerikában, a következő kérdést tették fel a nézőtér soraiból: „Mondja, dr. Cloud, mi a bibliai álláspont a randizással kapcsolatban?” Először azt hittem, rosszul hallottam, úgyhogy elismételtettem a kérdést. Ám ezúttal sem hangzott másként.

– Mit ért „bibliai álláspont” alatt? – kérdeztem vissza.

– Nos azt, hogy ön szerint biblikus-e a randizás – magyarázta.

Az első pillanatban azt hittem, csak viccel, ám hamar rájöttem, hogy nagyon is komolyan gondolja. A halálbüntetéssel vagy az eutanáziával kapcsolatban hallottam már, hogy valaki a bibliai álláspont felől érdeklődött, de a randizás témájában még soha.

– Nem hinném, hogy a Biblia leszögezne bármiféle „álláspontot” is a randizásra vonatkozóan – feleltem. – Arról azonban szó van a Bibliában, hogy bármit is tegyünk, mindig maradjunk meg szeretetteljes, őszinte és jellemében folyamatosan fejlődő embernek. Tehát inkább úgy fogalmaznék, hogy a randizással kapcsolatos bibliai álláspont sokkal inkább arról szól, hogy milyen emberek vagyunk, és milyenné válunk, mintsem arról, hogy randizzunk-e vagy sem. A bibliai álláspont tehát inkább a randizás hogyanjára vonatkozik.

Valójában Isten pontosan úgy akarja éretté formálni az embereket ezekben a párkapcsolatokban, ahogyan az élet számos egyéb tevékenységén keresztül is. A kérdés tehát nem az, hogy randizzunk-e vagy sem. Ami igazán fontos, az inkább így fogalmazható meg: Ki vagyok én, és kivé válok a randizás során? Milyen előnye van számomra, illetve a partnerem számára? Hogyan bánunk egymással? Mit tanulunk meg a kapcsolatunkból? Ezek a kérdések elsősorban a személyiségünk fejlődésével kapcsolatosak, és azzal, hogy miként bánunk az emberekkel.

– Ezek szerint ön úgy gondolja, hogy minden rendben van a randizással? – feszegette tovább a kérdést.

– Természetesen igen, de kizárólag a bibliai alapelvek betartásával, amelyek mellesleg a saját érdekünket szolgálják. Megvédenek bennünket, és segítenek abban, hogy megtaláljuk a számunkra legmegfelelőbb társat – válaszoltam.

Akkor, úgy emlékszem, ennyiben maradt a dolog, ám később újra meg újra találkoztam a fenti kérdéssel az ország legkülönbözőbb pontjain, ahol egyedülállóknak tartottam előadást. Mindenki azt akarta tudni, helyes-e a randizás vagy sem, engem pedig nagyon érdekelt, miért teszik fel az emberek mindig ugyanazokat a kérdéseket.

Amikor egyszer rákérdeztem, honnan is ered a dilemma, megtudtam, hogy kibontakozott egy mozgalom, ami szerint a randizás helytelen, és hatására sokan fel is hagytak vele. Számos keresztény arra az álláspontra helyezkedett, hogy a randizás egyenesen bűn, mások úgy vélekednek, hogy azok, akik ezt a szokást gyakorolják, legalábbis kevésbé „lelkiek” azoknál, akik nem randiznak. A randizástól való tartózkodás lassanként keresztény erénnyé vált. Először azt gondoltam, hogy csupán néhány helyen terjedt el ez a felfogás, de bárhová utaztam az országban, mindenhol találkoztam vele.

A leghatározottabban ellenezzük azt a tanítását, hogy mindenkinek fel kellene hagynia a randizással. Mielőtt azonban kitérnénk a részletekre, hadd ismertessük a mozgalom hátterében húzódó okokat.

Senki sem foglalna állást ilyen határozottan a randizás ellenében, ha nem volna rá jó oka. Tapasztalataink szerint az emberek többsége azért hagy fel a randizással, mert fájdalom vagy csalódás érte őket, esetleg úgy tapasztalták, hogy a randizás káros hatással van a lelki életükre. Más szóval, a randizás nem segítette őket a növekedésben, leendő társuk megtalálásában, vagy abban, hogy érettebb kereszténnyé váljanak – jobb tehát búcsút inteni neki.

Az effajta fájdalommal mélyen együtt érzünk. Sok-sok egyedülállóval találkoztunk az évek során, és mivel mi magunk is hosszú ideig éltünk társ nélkül (mindketten a harmincas éveinket tapostuk, amikor megnősültünk), mások példája mellett a saját bőrünkön is tapasztalhattuk, hogy a randizás rengeteg fájdalom és szenvedés forrása lehet. Sokan kiábrándulnak belőle, és nem tudják, hogyan működhetne jól a párkapcsolatoknak ez a formája. Valaki összetöri a szívüket, vagy esetleg újra meg újra melléfognak, és nem találják „az igazit”, vagy megtalálják ugyan, de kiderül, hogy nem vonzódnak hozzá. Másoknak sehogyan sem sikerül összeegyeztetniük a lelki életet a randizással. Ráadásul abban is bizonytalanok, hogy mit kezdjenek a testi vonzalommal és az erkölcsi korlátokkal, ahogyan azt sem tudják, mikor időszerű továbblépni, és alkalmi találkozgatások helyett immár komolyabbra fordítani a kapcsolatot.

Sokaknak annyira elegük van a randizás okozta fájdalmakból és szenvedésből, hogy teljesen fel is hagynak vele. Ezen a ponton egyet kell értenünk a randiellenes mozgalom követőivel és szószólóival: valóban nem éri meg vállalni a randizás fájdalmát, ha az semmi jóra nem vezet.

Osztjuk a véleményét, miszerint a fájdalomnak véget kell vetni, ám úgy véljük, nem a randizással van probléma – hanem az emberekkel. Ahogyan a közúti baleseteket sem az autók okozzák, hanem az autóvezetők, úgy a randizás sem okoz fájdalmat senkinek, csupán az, ha meggondolatlanul gyakoroljuk. Pál igen világos tanácsot ad a kolossébelieknek: „Ha tehát Krisztussal meghaltatok a világ elemei számára, miért terhelitek magatokat olyan kötöttségekkel, amelyek csak az e világ szerint élőkre kötelezők. »Ne nyúlj hozzá, ne ízleld meg, ne is érintsd!« Azokról van itt szó, amik arra valók, hogy elfogyasztva megsemmisüljenek. Ezek csupán emberi parancsok és rendelések. Ezeknek a megtartása a bölcsesség látszatát kelti ugyan, a magunk csinálta kegyeskedés, az alázatoskodás és a test sanyargatása által, valójában azonban semmi értéke és haszna nincs, mert öntelt felfuvalkodottsághoz vezet.” (Kolossé 2,20–23, a szerzők kiemelésével) Pál arra hívta fel a kolossébeliek figyelmét, hogy a szabályok és a tilalmak nem juttatják el őket a helyes életvezetéshez szükséges érettségre.

Az emberi problémák a szívvel, a lélekkel, az Istennel való kapcsolattal és egy sor egyéb, az érett személyiséggel kapcsolatos kérdéssel állnak összefüggésben. Pál azt állítja, hogy ha kerülünk bizonyos dolgokat, amelyekkel ártalmas módon is lehet élni, az még nem gyógyítja meg alapvető problémánkat: az éretlenséget, amely belülről fakad, nem pedig kívülről. Talán éretlen személyiségünk az oka annak, hogy nem tudjuk megfelelően kezelni a randizás során felmerülő problémákat, ezért inkább tartózkodunk tőle. Ám ha semmit sem teszünk az éretté válás érdekében, éretlen személyiségünket magunkkal visszük a házasságunkba is.

A Biblia által kínált gyógymód a randizásra éppúgy érvényes, mint az élet bármely egyéb területére, ez pedig nem más, mint az érettséghez vezető lelki növekedés. Ha megtanulunk szeretni, ha Istent követjük, ha őszintén és felelősségteljesen élünk, és úgy bánunk másokkal, ahogyan mi is szeretnénk, hogy velünk bánjanak, ha megtanulunk uralkodni magunkon és igyekszünk teljes életet élni – mindez garantáltan előnyére válik majd a másik nemmel való kapcsolatunknak is.

Mielőtt kitérnénk a randik kérdéseire, hadd mutassunk rá, miért nem érdemes véleményünk szerint búcsút inteni a találkozóknak, és miért tartjuk a randizás szokását kifejezetten hasznosnak.

Isten olyan elveket adott nekünk, amelyek irányt mutatnak életünk alapvető kérdéseiben. Mivel az általa mutatott út megbízható, ha azon haladunk, életünk mindinkább kibontakozhat, és egyre érettebbé válhatunk. Sem az élettől, sem az éretté válástól nem kell félnünk.

A randizás ellenzői egy sor olyan esetre építik érvelésüket, melyeknek hátterében a partner kárára történő önző élvhajhászat, a másik szívének összetörése, éretlen romantikus kapcsolat vagy egészségtelen függőségi viszony áll. Ám ezek a helyzetek sohasem magából a randizás jelenségéből fakadnak, hanem az érintett felek éretlen személyiségéből. Sok tinédzser, fiatal vagy éppen idősebb felnőtt tudna beszámolni arról, hogy milyen értékes és hasznos tapasztalatokat szerzett párkapcsolatai során, melyek hozzájárultak személyisége fejlődéséhez. Harris logikája a következőképpen vázolható:

„A” randizott „B”-vel.

-

„A” vagy „B”, esetleg mindkettőjük számára fájdalmat okozott a kapcsolat.

-

A randizás helytelen és elvetendő.

Ez olyan, mintha azt mondanánk, hogy mivel némelyek elválnak, ne is házasodjon meg senki, vagy tekintettel az autóbalesetekre, senki ne üljön a volán mögé. Szép számmal vannak olyan egyedülállók is, akik az ismerkedés tapasztalatából sokat tanulnak, és felkészültebbé válnak rá, hogy egy napon komolyan elkötelezzék magukat valaki mellett.

Abban azonban igazat kell adnunk, hogy egyesek számára jobb, ha egyáltalán nem, vagy legalábbis egy ideig nem randiznak. Ahogyan vannak emberek, akik jobban járnak, ha nem vezetnek, vagy soha nem isznak egy korty alkoholt sem, vagy egyéb olyan dolgoktól kell tartózkodniuk, amelyekben a Biblia egyébként szabad mozgásteret enged, úgy egyesek jobban teszik, ha mellőzik a randizást. Az erre vonatkozó bibliai alapelv úgy szól, hogy ha valaki gyengeségből vagy éretlenségből fakadóan könnyen elbukhat egy bizonyos területen, inkább ne is közelítsen hozzá.

Ezt erősítette meg egy általam megkérdezett, nemzetközi elismerésnek örvendő ifjúsági szakértő is: „A randizástól való tartózkodás hasznos lehet a tinédzserek egy kis százalékánál, a többieknek azonban szükségük van a párkapcsolatoknak erre a formájára, mert így tanulják meg kezelni az éretté válás folyamatában felmerülő kérdéseket.” Véleményét mi is osztjuk. Csak azokat óvnánk a randiktól, akik hajlamosak a másokkal való kritikátlan azonosulásra, akiket könnyen ki lehet használni, vagy akik nem akarnak felnőtté válni. Nekik nagyobb esélyük van a fejlődésre, ha egy ideig kerülik az ismerkedést.

Úgy véljük azonban, hogy mások számára az együttjárás pozitív élményt jelenthet. Lássuk, milyen előnyök származhatnak a randizásból.

1. A randizás lehetőséget ad arra, hogy biztonságos környezetben ismerkedjünk magunkkal, másokkal és a kapcsolatokkal.

Feltéve, hogy betartjuk a játékszabályokat, biztonságos körülmények között ismerkedhetünk a másik nemmel, saját szexuális érzéseinkkel és az ezekkel való bánásmóddal, valamint az erkölcsi korlátokkal, miközben szert teszünk a kapcsolatokban nélkülözhetetlen jártasságokra, valamint felfedezhetjük, hogy milyen jellemvonások meglétét tartjuk fontosnak másokban. Ám a találkozásoknak a megfelelő keretek között kell zajlaniuk. Fontos, hogy egyedülállóként ne csupán a partnerünkkel tartsunk kapcsolatot, hanem tartozzunk egy olyan támogató közösséghez is, ahol szeretnek minket és törődnek velünk. A tinédzserek számára a szülők, a barátok, az ifjúsági csoport, az ifjúsági vezető, az edző vagy egy tanár biztosíthatja ezt a közeget.

A randizás jó alkalom a tanulásra és a fejlődésre, miközben olyan emberek veszik körül a fiatalokat, akik segítik őket az éretté válás folyamatában. Egyszer arra figyelmeztettem egy ifjúsági vezetőt, aki ellenezte az együttjárást, hogy ha megpróbálja lebeszélni a tinédzsereket a kapcsolatteremtésnek erről a formájáról, azzal megfosztja őket egy fontos tanulási lehetőségtől. Jobbnak tartom ugyanis, hogy a fiataloknak legyen alkalmuk fejlődni és érettebbé válni, mielőtt életre szólóan elköteleződnének.

Ugyanez vonatkozik az idősebb egyedülállókra is. Nekik is szükségük van rá, hogy barátaik, lelkészeik és a gyülekezeti tagok támogassák őket a randizásban, mert így növekedhetnek, amíg fel nem készülnek a házasságkötésre.

2. A randizás alkalmat ad arra, hogy felismerjük, milyen társ illik hozzánk.

Kérdezzünk csak meg boldog házasságban élő embereket, mire jutottak volna, ha az első partnerükkel kötnek házasságot. Első szerelmünkről utólag gyakran kiderül, hogy nem is illett hozzánk. A randizás lehetőséget nyújt arra, hogy felismerjük: nem feltétlenül azok a tulajdonságok igazán értékesek a szemünkben hosszú távon, amelyek először megnyerik a tetszésünket. Néha megdöbbenéssel kell tapasztalnunk, hogy amihez egykor annyira vonzódtunk, ma már kevésbé fontos számunkra, mi több, akár visszatetszést is kelthet bennünk. Vonzalmainknak néha lelki felhangjai is vannak. Sokszor hallottam, amint valaki a másik „lelki érettségéért” és „keresztényi jelleméért” lelkesedett, s azt gondolta, ilyen az igazán neki való társ. Ám amikor találkozgatni kezdtek, és jobban megismerte az illetőt, rá kellett jönnie, hogy ami egy alkalmi kapcsolatban vonzónak tűnt számára, azzal tartós párkapcsolatban ki lehet üldözni őt a világból.

Beszélgettem egyszer egy fiatal nővel, akivel annak idején igen kemény kézzel bánt az apja, s aki ebből fakadóan ellenérzéseket táplált mindenki ellen, aki hajlamos volt az irányításra. A kedves és gyengéd férfiakhoz vonzódott, vagyis az olyan tulajdonságok vonzották, amelyeknek apja híjával volt. Végül azután, rövid ideig tartó együttjárást követően, hozzá is ment az első udvarlójához. A férfi nagyon kedves és jóravaló ember volt, de mivel a feleség viszolygott a férfias erélytől, meglehetősen passzív is. Az asszony később igencsak bánkódott, amiért nem ismerte fel korábban, hogy hajlamos eszményként tekinteni a passzivitásra. Ha tartósabban randizott volna udvarlójával, tapasztalhatta volna, hogy milyen lehet a valóságban együtt élni vele, így azonban nem tudta, mire adja a fejét, amikor feleségül ment hozzá. Sokan vonzó partnernek tűnnek mindaddig, amíg közeli kapcsolatba nem kerülünk velük.

3. A randizás elősegíti a kapcsolatteremtéshez szükséges készségek fejlődését.

A bensőséges kapcsolatokhoz rengeteg befektetésre és számos készségre van szükség. Korántsem lépi át mindenki úgy a felnőttkor küszöbét, hogy családjában vagy valahol másutt már elsajátította volna ezeket a készségeket. Csak amikor járni kezdenek valakivel, akkor szembesülnek azzal, hogy néhány kérdésben nagyon bizonytalanok, vagy nincsenek birtokában olyan nélkülözhetetlen tulajdonságoknak, amilyen például a kommunikációra, a feltárulkozásra, a bizalomra, a határozott fellépésre, az őszinteségre, az önfeláldozásra vagy a másik meghallgatására való képesség. Ekkor döbbennek rá éretlenségükre, és ismerik fel, hogy mely területen kell még fejlődniük, mielőtt készen állnának egy komolyabb kapcsolatra. Ezen túlmenően az együttjárás során sokat tanulhatunk az emberi kapcsolatok természetéről, és nem utolsósorban saját magunkról is. Ez az időszak a nagy felfedezések és a személyiségfejlődés ideje lehet.

4. A randizás gyógyíthat és helyreállíthat.

Egyszer összefutottam egy ismerősömmel, akit már jó ideje nem láttam. Kiderült, hogy boldog házasságban élt, de meglepődve hallottam, hogy nem azt a lányt vette feleségül, akivel utolsó találkozásunk idején járt. Amikor korábbi barátnőjéről kérdeztem, így felelt:

– Ő meg én nagyon jó barátok vagyunk, és mérhetetlenül hálás vagyok Istennek azért, hogy része lehetett az életemnek.

– Ezt meg hogy érted? – kérdeztem.

– Egy ideig úgy gondoltam, ő lesz „az igazi”, de Istennek mindkettőnkkel más terve volt hosszú távon. Mégis azt hiszem, hogy ő hozott össze bennünket, hogy megtanuljunk magunkról egy egész sor dolgot, és hogy begyógyuljanak a sebeink. Sok sérülést szereztem a múltban, az a lány pedig nagyon megértő és segítőkész volt. Az ő szeretete nélkül nem tudom, hogyan váltam volna ismét olyan emberré, aki képes szeretni. Bár tudom, nem ő volt a hozzám illő társ, a kapcsolatunk mindkettőnknek javára vált, és felkészített bennünket jövőbeni kapcsolatainkra.

Isten kapcsolataink által gyógyít és formál bennünket. Bár semmiképpen sem javasoljuk, hogy bárki is a randipartnerénél keressen gyógyulást, vitathatatlan, hogy ezek a kapcsolatok is pozitív hatással lehetnek az emberi lélekre, és akkor is jó alkalmat adnak a tanulásra, a gyógyulásra és a fejlődésre, ha a kapcsolat végül nem vezet házassághoz.

5. A randizás mint kapcsolat önmagában is érték.

Megismerni valakit, időt tölteni a társaságában és megosztani vele a gondolatainkat intim szeretetkapcsolatot jelent. Ám az együttjárásban a kapcsolat nem válik teljessé, hiszen a partnerek életük bizonyos részeit nem osztják meg egymással, tartózkodnak például a szexualitástól. Kapcsolatuk mégis értékes és nagyszerű, mert szereteten alapul. Isten azt mondja, hogy a szeretet – és nem csupán a házastársi szeretet – az egész törvény betöltése. Ha két egyedülálló szereti egymást, és megosztják egymással életük egy részét, kapcsolatuk értékes, akkor is, ha ez a kapcsolat sem a testi, sem az érzelmi intimitás terén nem jut teljességre.

6. A randizás során megtanulhatjuk, mi tetszik nekünk az ellenkező nemben, és mi nem.

Korábban már említettünk egy asszonyt, aki saját apja hiányzó tulajdonságait kereste a partnerében, ám ha időt szánt volna jövendőbelijének alaposabb megismerésére, időben felismerhette volna, hogy a „kedvesség” önmagában még nem minden. De nem csupán azoknak van mit megtanulniuk, akik a múltban hiányt szenvedtek valamiben. Sokan egyszerűen csak bizonytalanok abban, hogy milyen tulajdonságok fontosak számukra másokban, és milyen lenne a hozzájuk illő társ. Mindenkinek vannak ideális elképzelései és természetes vonzalmai. Ezek egy része jó és helyénvaló, más részük azonban valamilyen érzelmi sérülésből fakad.

Nem mindenki tudja, hogy milyen típusú partner lenne a legmegfelelőbb számára. Milyen lehet például huzamosabb időt tölteni egy dinamikus személyiség társaságában? Egyesek számára mennyei élmény, másoknak viszont maga a pokol. Vagy milyen lehet egy erősen intellektuális beállítottságú személy közelében élni? Egyesek inspirálónak találnák, míg másoknak unalmas és egyhangú lenne. És még hosszan folytathatnánk a sort. Ami kezdetben vonzónak tűnik, az hosszú távon nem mindig válik be, ennek a felismeréséhez azonban időre van szükségünk. A randizás jó alkalom arra, hogy sokféle embert megismerjünk, és arra is, hogy felismerjük, mire van szükségünk, és milyen társra vágyunk.

7. A randizás alkalom arra is, hogy önuralmat gyakoroljunk szexualitásunk felett, és megtanuljunk uralkodni vágyainkon.

A randizás alkalmat ad arra, hogy a partnerek tartalmas kapcsolatot alakítsanak ki egymással, ugyanakkor uralkodjanak szexuális késztetéseiken. A vágyak beteljesedésének késleltetése olyasmire tanít meg bennünket, ami alapvető jelentőséggel bír a házasságban: arra tudniillik, hogy a kapcsolat és a másik ember javának a keresése fontosabb saját vágyaink kielégítésénél és a szexuális beteljesedésnél. Vannak házaspárok, akik nem igazán tudják, hogyan teremtsenek kapcsolatot egymással, így egyikük vagy mindkettőjük a szexszel próbálja pótolni a hiányzó kapcsolatot. Ha a partnerek az Isten által kijelölt határokon belül maradnak, megtanulják, hogyan alakíthatnak ki kapcsolatot egymással úgy, hogy szexuális vágyaikon uralkodnak. Az ilyen együttjárás önuralomra és a vágyak késleltetésére tanít, a jó házassághoz pedig mindkettőre elengedhetetlenül szükség van.

A randizás helytelen gyakorlata fájdalomhoz és sérülésekhez vezet, a megfelelő határok között azonban garantáltan jó gyümölcsöket terem a tizenévesek és az egyedülálló felnőttek életében egyaránt. Ez a könyv azzal a céllal íródott, hogy feltárja az olvasók előtt a sikeres randizás titkait, és segítsen elkerülni az esetleges buktatókat.

Hadd bátorítsunk mindenkit, aki kezébe veszi e könyvet, hogy vegye komolyan az olvasottakat, keresse Istent a tőle telhető legőszintébben, valamint keressen olyan támogató baráti közösséget, amelyre mindig számíthat. Így válhat a randizás is örömteli és tartalmas élménnyé, mely által ő maga és partnere is fejlődhet. Kívánjuk a kedves Olvasónak, hogy a megfelelő határvonalakon belül élvezze az életnek ezt a szép szakaszát. Éljen teljes életet, de mindvégig tartsa szem előtt az Isten által felállított határokat, amelyekkel kijelölte az ember számára a beteljesedett, ám mégis szent élet útját. Találóan fogalmazott Salamon, mikor ezt tanácsolta egy fiatalembernek (ami természetesen éppúgy szól a fiatal nőknek is): „Örvendezz, ifjú, míg fiatal vagy, légy jókedvű ifjúságod idején, és élj szíved vágya szerint, ahogy jónak látod! De tudd meg, hogy mindezekért Isten megítél téged!” (Prédikátor 11,9)

A randizás nagyszerű időszaka lehet az életünknek, feltéve, hogy az isteni normák és határvonalak tiszteletben tartásával mindvégig megőrizzük az egészséges egyensúlyt. Reméljük, hogy könyvünkkel hozzásegítjük olvasóinkat, hogy rátaláljanak az ebből származó biztonságra, beteljesedésre, növekedésre és szabadságra.

Kiadja a Harmat Kiadó

1113 Budapest, Karolina út 62.

Telefon/fax: (1) 466 9896

E-mail: harmat@harmat.hu

Internet: www.harmat.hu

Felelős szerkesztő: Sinkáné Zombory Katalin

Borítótervező: Lente István

Felelős kiadó: Dr. Herjeczki Kornél

Műszaki vezető: Bernhardt Péter

Elektronikus változat: Ambrose Montanus

Felhasznált betűtípusok

Crimson Text – Ubuntu Font License

Fira Sans Extra Condensed – Ubuntu Font License

Noto Sans Symbols 2 – SIL Open Font License

Source Serif 4 – SIL Open Font License