Table of Contents

Title Page

© Digi-Book Magyarország Kiadó, 2023

Intellektus és morál. Hogy az ember ígéreteit megtarthassa, jó emlékezőtehetségének kell lennie. Hogy szánakozni tudjon másokon, erős képzelő erejének kell lennie. Ily szorosan össze van fűződve a morál az intellektus jóságával.

A BORÍTÓT A DIGI-BOOK KIADÓ TERVEZTE

Friedrich Nietzsche

NIETZSCHE-AFORIZMÁK
(A MENSCHLICHES,
ALLZUMENSCHLICHES-BŐL)

fordította
Schöpflin Aladár

BUDAÖRS, 2023

DIGI-BOOK MAGYARORSZÁG KIADÓ

www.digi-book.hu

ISBN 978-963-559-740-6 EPUB
ISBN 978-963-559-741-3 MOBI

© Digi-Book Magyarország Kiadó, 2023

A mű eredeti címe:
Menschliches, Allzumenschliches

első kiadás: 1878
az elektronikus változat az 1910. évi
magyar nyelvű kiadás alapján készült

a borító Friedrich Nietzsche (1844 – 1900) portréja
részletének felhasználásával készült

Az e-kiadás szerzői jogi megjegyzései

Ennek az e-könyvnek a felhasználási joga kizárólag az Ön személyes használatára terjed ki. Ezt az e-könyvet nem lehet ismételt értékesítésre továbbadni, sem továbbértékesíteni; nem lehet többszörözni és tilos más személynek továbbadni! Ha szeretné ezt az e-könyvet más személyekkel is megosztani, kérjük, hogy minden további személy számára vásároljon újabb példányokat. Ha Ön úgy olvassa ezt az e-könyvet, hogy azt nem vásárolta meg, vagy nem az Ön személyes használatára lett megvásárolva, úgy kérjük, hogy küldje azt vissza a http://www.digi-book.hu címre és vásárolja meg ott saját példányát. Köszönjük, hogy tiszteletben tartja ennek a szerzőnek és kiadónak a fáradságos munkáját.

Intellektus és morál. Hogy az ember ígéreteit megtarthassa, jó emlékezőtehetségének kell lennie. Hogy szánakozni tudjon másokon, erős képzelő erejének kell lennie. Ily szorosan össze van fűződve a morál az intellektus jóságával.

*

Soha nem büntetett bűn. A mi gonosztettünk a gonosztevőkkel szemben abban áll, hogy úgy bánunk velük, mint gazemberekkel.

*

Sancta simplicitas. Minden erénynek vannak előjogai: például, hogy egy elítéltnek máglyájához odavigye a maga kis rakás rőzséjét.

*

Kivégzés. Hogy van az, hogy minden kivégzés jobban sért bennünket, mint a gyilkosság? A bírák hidegsége, a kínos készülődés s az a tudat teszi, hogy itt egy embert használnak fel mások elrettentésére. Mert a bűntettet, még ha volna is - nem büntetik: ez a nevelőket, a szülőket, a környezetet terheli, nem a gyilkost - a rosszra vivő körülményekre gondolok.

*

Az aszkéta. Az aszkéta kényszert csinál az erényből.

*

A hiúság gazdagít. Mily szegény volna az emberi szellem hiúság nélkül! Így azonban olyan, mint egy jól megtelt és mindig újra megtelő áruraktár, amely mindenféle vevőket csábít magához; csaknem mindent megtalálhatnak benne, mindent megkaphatnak, föltéve, hogy az érvényes pénznemet (a csodálatot) magukkal hozzák.

*

A lélek bőre. Ahogy a csontokat, a húst, a beleket és a véredényeket a bőr zárja körül s ez teszi az ember látását elviselhetővé, éppígy borítja be a lélek indulatait és szenvedélyeit a hiúság: ez a lélek bőre.

*

Az erény álma. Ha az erény aludt, felfrissülten fog fölkelni.

*

A szemérem finomsága. Az emberek nem szégyenlik magukat, ha szennyeset gondolnak, de annál inkább, ha azt képzelik, hogy ezeket a szennyes gondolatokat föltételezik róluk.

*

A gonosz indulat ritka. A legtöbb ember sokkal inkább el van foglalva magával, semhogy gonosz indulatú lehessen.

*

A mérleg nyelve. Dicsérünk vagy korholunk, aszerint, hogy az egyik vagy a másik ad-e több alkalmat ítélő tehetségünk ragyogtatására.

*

Lukács evang. XVIII. 18. kijavítva. Aki önmagát lealacsonyítja, föl akar magasztaltatni.

*

Az öngyilkosság megakadályozása. Olyan jogunk van, amelynél fogva az embernek elvehetjük az életét, de olyan nincs, hogy a meghalást elvegyük tőle: ez csak kegyetlenség.

*

Az emberszeretet határa. Mindenki, aki valakiről kijelentette, hogy ostoba vagy gazfickó, haragszik, ha az illető egyszer kimutatja, hogy nem az.

*

Az eredetieskedők ellen. Ha a művészet a legkopottabb ruhába öltözik, akkor ismerni fel legjobban, mint művészetet.

*

Kollektív szellem. A jó íróban megvan nemcsak a maga szelleme, hanem a barátainak szelleme is.

*

Kétféle félreismerés. Az éles eszű és világos írók szerencsétlensége, hogy laposaknak nézik őket s ezért nem fordítanak rájuk fáradságot; a zavarosaknak pedig szerencséjük, hogy az olvasó elvesződik velük és a saját buzgalmán érzett örömet is az ő javukra írja.

*

A kulcs. Az az egy gondolat, amelynek egy jelentékeny ember, a jelentéktelenek gúnyjára és nevetségére, nagy értéket tulajdonít, az ő számára rejtett kincseskamrákhoz vezető kulcs, - amazok számára pedig nem egyéb, mint egy darab ócska vas.

*

A szerző paradoxonjai. A szerző úgynevezett paradoxonjai, amelyeken az olvasó megütközik, gyakran nem is a szerző könyvében vannak meg, hanem az olvasó fejében.

*

Élc. A legélcesebb szerzők keltik a legkevésbé észrevehető mosolyt.

*

Az antitézis. Az antitézis az a szoros kapu, amelyen át a tévedés legszívesebben lopózik az igazsághoz.

*

Gondolkodók mini stiliszták. A legtöbb gondolkodó azért ír rosszul, mert nemcsak gondolatait közli, hanem a gondolatok kigondolásának módját is.

*

Gondolatok a költeményben. A költő ünnepiesen hordozza meg gondolatait a ritmus szekerén: rendszerint azért, mert gyalog nem tudnak járni.

*

Bűn az olvasó ellen. Ha az író eltagadja tehetségét, csakhogy az olvasóval egyenlő sorba kerüljön, akkor követi el az egyedüli halálos vétket, amelyet az olvasó sohasem bocsát meg: föltéve, hogy észreveszi. Mondhatsz az emberre minden rosszat: de abban a módban, ahogyan mondod, elégtételt kell tudnod adni a hiúságának.

*

A legjobb szerző. A legjobb szerző az lesz, aki szégyellt íróvá lenni.

*

Drákói törvény az írók ellen. Az írót úgy kellene nézni, mint gonosztevőt, aki csak a legritkább esetekben érdemel fölmentést vagy kegyelmet: ez volna a könyvek túlságos elszaporodásának ellenszere.

*

Jóindulatú színlelés. Az emberekkel való érintkezésben gyakran van szükség arra a jóindulatú színlelésre, hogy úgy tegyünk, mintha cselekedeteik indító okain nem látnánk keresztül.

*

Másolatok. Gyakran találkozunk jelentékeny emberek másolataival és a legtöbbeknek, akár csak a festmények közt, a másolatok jobban tetszenek, mint az eredetiek.

*

Az ajándékozás művészete. Ha vissza kell utasítanunk az ajándékot csak azért, mert alkalmatlan módon ajánlották, - meggyűlöljük az ajándékozót.

*

A legveszedelmesebb pártember. Minden pártban akad olyan, aki túlságosan hívő hangoztatásával a pártelveknek, elpártolásra ingerli a többieket.

*

A beteg tanácsadója. Aki egy betegnek tanácsokat ad, a fölény érzését szerzi meg vele szemben, akár elfogadják a tanácsát, akár nem. Ezért gyűlölik ingerlékeny és büszke betegek tanácsadóikat még jobban, mint betegségüket.

*

Az elfogódottság ellen. A legjobb eszköz nagyon elfogódott embereken segíteni, ha határozottan dicsérjük őket.

*

Egyes erények kedvelése. Csak akkor kezdünk valamely erényünknek nagy értéket tulajdonítani, amikor észrevesszük, hogy ellenfelünkből hiányzik.