Tartalomjegyzék

Címlap

Pokoljárás

ISBN: ePUB: | 978-615-6478-09-2 | ISBN: Könyv: | 978-615-6478-08-5

Prológus

Szereplők:

–Első fejezet–

–Második fejezet–

–Harmadik fejezet–

–Negyedik fejezet–

–Ötödik fejezet–

–Hatodik fejezet–

–Hetedik fejezet–

–Nyolcadik fejezet–

–Kilencedik fejezet–

–Tizedik fejezet–

Bártfai Zoltán László

Bejrút – Budapest – Bejrút

II. rész

Pokoljárás

Pokoljárás

Novella

Bártfai Zoltán László eredeti forgatókönyve alapján írta

és novellára adaptálta maga a szerző

Bártfai Zoltán László

Önkéntes Műnyilvántartásba véve: 2020

ISBN: ePUB:

978-615-6478-09-2

ISBN: Könyv:

978-615-6478-08-5

Országos Széchenyi könyvtár

Budapest

Copyright 2020 Bártfai Zoltán László

All rights reserved

Published By Bártfai Zoltán László

Printed in Hungary 2022

Boritó: A Bártfai és Dandan család Bejrút 1999

––––––––

Pokoljárás

Copyright 2020 Bártfai Zoltán László

All rights reserved

Published By Bártfai Zoltán László

Printed in Hungary 2022

Felelős kiadó:

Regény & Novella Factory

Bártfai Zoltán László ev.

Pokoljárás című novellát Bártfai Zoltán László írta saját eredeti forgatókönyve alapján, amelyet igaz történet ihletet.

Regény & Novella Factory

Bravo

Echo

India

Romeo

Uniform

Tango

Beirut – Budapest – Beirut

Prológus

Minden történetben; éppen úgy miként az életben... vannak jó és rossz részek, hullámvölgyek és hullámhegyek. Ez a megállapítás erre a történetre fokozottan igaz, mivel: ez az írás maga az eseménysorozat, amit mi mind átéltünk.

Éppen ezért most egy szomorú résszel kezdnénk bele ebbe az elbeszélésbe. Nem szeretném untatni a kedves olvasóközönséget hosszas írással... annyit azonban szeretnék elmondani, hogy a novella sorozatnak ez a kötete nem éppen a legvidámabb; oké: lesznek benne boldogabb órák is, de összeségében ez a rész a család megpróbáltatásairól szól.

Könnyedén kijelenthetnénk, hogy Isten úgy tesz próbára minket, hogy terhet ró vállainkra; egyesek szerint azért, hogy szélesedjen a vállunk... ez a sportemberek véleménye; mások szerint azért, hogy erősödjék Istenbe vetett hitünk azáltal, hogy kibírjuk a megpróbáltatásokat: ők az egyházi alkalmazottak... papok, papnövendékek.

Az én véleményem más: az azonban bizonyos, hogy Isten senkiről sem mond le, és mindenkit választott mindenre... a kérdés az, hogy elfogadjuk-e a kihívást, megpróbáltatást, ez határozza meg a kiválasztott kilétét ebben a rendszerben. A másik pedig az, hogy ha el is fogadjuk, hogyan jövünk ki belőle? Boldogan... szomorúan? Mert lássuk be: az élet lényege a boldogság keresése és megtalálása...

Ezért a Föld lakkoságának kilencvenkilenc százaléka és persze nagyon óvatos becsléssel; spirituálisan... máról holnapra tengeti létét. Mit jelent mind ez? Csak azt, hogy mi szenvedünk vagy boldogok vagyunk az emberbőrben megélt időnkben itt a Föld nevű planétán a Naptól pont megfelelő távolságra, ahol létezik folyékony víz, és persze oxigén a komplett Földi vegetációnak... ez már magában csoda... az első csoda.

A gondolkodás képessége és az akarat ereje, amivel bármire képesek lehetünk is maga a csoda... a második csoda.

Az élet sziluettje a halál, és a halál sziluettje az élet: annyit mondhatok: ki van ez találva az biztos... és ez a harmadik csoda. Persze ez nem zárja ki, hogy nincsen több csoda, de szerintem ennyi is épp elég boldogsághoz, Istenek pedig tuti nem kevés meló volt összerakni ezt a három csodát önmagában sem.

xxx

Szereplők:

Bártfai Zoltán László

Bártfai Jázmin

Bártfai Rudolf

Bártfai Rudolfné

Dandan Jane

Dandan Muhammad

Dandan Jamil

Demeter Gabriella

Ábrahám Gyuláné (Nagyi)

A további Dandan családot; azaz: a libanoni rokonságot; helyettesítő (Kitalált karakterek személyiségi okok miatt)

Többi résztvevő karakter (Mind kitalált épített megtervezett; a személyi jogok védelme miatt nem áll módomban senkit sem szerepeltetni a történetben önmagunkon kívül.

xxx

–Első fejezet–

A megpróbáltatások kezdete

1998 késő tavasza

Tehát mint említettem: ez egy szomorú kezdete egy bús történetnek a család életéből; de, mi is pontosan: lássuk hát a tényeket rekonstruált felvételek és feljegyzések alapján; párbeszédeken keresztül bepillantást nyerünk eme szomorkás hangulatba...

xxx

–Jaj Zoli elegem van már ebből a kurva drogozásból... minden este csillognak a szemeid, azt gondolod, hogy nem vágom, hogy minden nap tolod ezt a szart; gyors, vagy kóla... leszarom, de én ezt nem csinálom tovább így. Az apám meghalt, a bátyám majdnem meghalt a szar cucc miatt... az anyám haldoklik, és neked a legnagyobb örömöd ez szar?! Rohadj meg te rohadék.

–Drágám most mi a baj?

–Most mit teszed magad... ebből is tudom, hogy be vagy tépve! Mit teszed a kedves szépet, mint az apád, amikor agyon széjjel túl kompenzál mindent... Te nem vagy Rudi bácsi bazmeg.

–Jól van... nyugi cicám... na gyere már ide cicám... dorombolj egy kicsit!

–A jó kurva anyád; az majd dorombol neked te barom, de én biztos, hogy nem... takarodj innen... adjuk el a lakást... megkapod a kurva pénzed aztán takarodj, ne is lássam többet azt a kurva szép betépett baszott fejed te rohadék... Ja és a Mudi öcsém látott valami repedt sarkú lotyóval... ezért még pluszba takarodj innen te patkány...

Igen, szóval ezzel a beszélgetéssel vette kezdetét a kapcsolat második felvonása; vagy úgy is mondhatnánk, hogy egy szintet feljebb lépett ez a kedves párocska a házaság és a búskomor együttélés fellegvára felé. De miért is fellegvár ez az intézmény? Kérdi az ember joggal, hisz annyi boldog házasság és kapcsolat van szerte a világon, nem, de bár?

Nos a válasz... az idő... igen az idő. Joggal kérdezzük miért is? Hát csak azért, mert idővel ismeri meg az ember a másikat... vagy lakva? Akkor kicsit gyorsabban megy minden... már, mint a szárnyalás vagy a mélyrepülés a kapcsolat pokoli bugyraiba.

Egy azonban bizonyos... a drog tuti nem tesz jót egy kapcsolat megszilárdításához... ezzel csak azt akarom mondani, hogy egy drogos fasz nem éppen ideális apajelölt, vagy ezen túlmenően nem a megbízhatóság eszményképe... hát ennyit a gondos megtervezett családalapításról... mert van úgy, hogy bebasz a gebasz.

xxx

Pár nappal később... Zoltán már egy helyes cica babával töltötte az estét a Vadaskerti bárban: épp egy italt rendeltek és bensőséges beszélgetést folytattak. A lány már kezdett dorombolni mikor egy kedves kis hang rendesen belerondított az idilli romantikába; mely már alaposan kibontakozóban volt... mindent hátrahagyva a pár nappal korábbi szakításból.

–Az anyám haldoklik Zoli... minden pillanatban meghalhat.

Kitalálhatja az olvasó, hogy igen: Jane szakította félbe a turbékolást; eme nem olyan kedves kis hírrel.

–Értem drágám... akkor menjünk be hozzá, mert könnyen lehet, hogy utoljára csókólhatom meg a kezét.

A cicababa úgy eltűnt, mint ha sose létezett volna ez a jelenet köztük, egy nőstény oroszlán közbeszólt... Visszatérve a kézcsókra... igen: így is történt... Zoli megcsókolta Gabriella gyenge kis fehér kezét, amit már szinte minden erő elhagyott.

A szegény gyenge édesanyja vérereiben színültig morfiummal: kiprésel egy őszinte és igaz mosolyt magából; amolyan:

„Zoltán vigyázz a kislányomra kérlek, és tégy meg mindent a boldogságáért, mert nem igazán volt kegyes a sors hozzá...”

Gabi utolsó erejével és akaratával összeboronálta Jane és Zoli kezét az immár bizonyosan halálos ágyon... Hihetettlen ügye: milyen az anyai szeretet: még a nők számára fenttartott legádázabb betegséggel harcolva és persze legyőzötten is csak a kislánya boldogságára tudott fokuszálni... de megérte, ebben bizonyos volt, mert kellemesen összeöltötte szemeit és mély álomba merült.

–Második fejezet–

Összebútorozás után

Telt múlt az idő; épp úgy, mint a mesékben. Egy 1920–as években épült ház legfelső szintjén: a hatodik emelten találjuk magunkat, és igen; ez a Szent István park és mint már említettük korábban igen erős tengerparti hangulatot szolgál.

Nos egy ilyen kedves kis hangulatban pancsólt Jane és Zoli egy tetőteraszon 1999 meleg tavaszán, Jane nagy hassal és cicivel várta a kis porontyot, kinek persze neve is volt már vagy 24 éve... miért is; kérdi az olvasó és joggal: emlékszik még az olvasó a baba nevére, amit Jamil Dandan ígért a kislányának; igen: Jázmin...

A trolibuszok jönnek mennek, a sétahajók kürtszóval színesítik az eget, külföldi nyelvek sokasága, autók zaja... igen ez egy ilyen környék: ez a belváros maga... és egy kétszáz négyzetméteres tetőterasz műfűvel meghintve, bizony igen pazar itt... de a rosszkedv utoléri az embert még itt is... legalább is úgy tűnik...

xxx

– Zoli most mond meg nem jobb így? Kifizeted a Mudit és van újra egy szép otthonod. Annyira elegem van, hogy mindig rossz kedved van. Ki tehet róla, hogy elbasztad az örökségedet? Kábítószer meg a sok szar, a rohadt autók: Range Rover az a rohadék szartalicska. Hány milliót basztál el rá?

–Hagyjál már békén... jó üzletnek tűnt.

–A legnagyobb üzlet... azt mondtad... mi, aztán mennyiért adtuk el? Ötszázezer forint; csak a fényezés volt majdnem annyi... mentél egy kőrt a park körül... durrogott, csattogott és kifogyott a benzin te fasz. Ide lehetett hallani: a rohadt szemétdombtól visszhangzik a környék amióta megvetted, nem merek kijönni a tetőteraszra mert a szomszédok állandóan csóválják a fejüket, és rosszallóan motyognak.

–Leszarom bazmeg.

–Elegem van a depressziódból... válogatott sportoló voltál; szedd már össze magad.

–Összeszedtem már rég magam.

–Ja látom; figyelj most minden rendben: ruházunk, nagykerek futnak, a varrodánk tök jól megy, minden rendben. Szép lakásaink vannak Budapest legszebb helyén. Jön a baba... mi kellene még?

–Igaz kis fekete arab telivérem... gyerünk szaunázni.

Pörgött fel hirtelen Zoltán, mint egy V 8–as turbó feltöltős motor... melyet Jane rendre utált is benne.

–Hu de nem bírom már a felpörgéseidet.

–Jól van hagyjál már... nincs semmi bajom.

Próbálja simítani kirohanását Zoltán, de ezek a kirohanások egy épeszű ember számára olyan: mintha fejszével fát hasogatnának az ébredező ember mellett az éjjeli szekrényen ébresztgetés céljával.

–Szerelmem kicsinálod az idegrendszeremet.

–Oké tudom ne haragudj kis telivérem, gyerünk menjünk szancsi-pancsi; Margit–sziget.

–Jól van menjünk... de tudd meg, hogy hamarosan a kis telivéred agya megrohad bazmeg a faszságaidtól... Ja és jön szomszéd az adásvétel miatt. Menj bele kérlek!

–Gyere adj egy puszit kis telivérem... Ja, a lakás eladás, oké végül is jól járunk. Persze... belemegyek.

Jane és Zoli még ekkor nem volt tisztában azzal a ténnyel, hogy életük legrosszabb döntését hozták meg ebben az örömtelinek és tökéletesnek tűnő pillanatban... annyit azonban elárulok a kedves olvasóközönség számára, hogy a Balzac utcai tetőteraszos lakás: Szent István parki és Margit–szigeti – budai panorámával 100 milliót ér 2022–ben... igaz a lakás csak huszonnyolc négyzetméter volt, de a tetőterasz? Inkább ne is beszéljünk róla.

De ők még is úgy döntöttek, hogy átköltöznek két utcával északra a Victor Hugó és Szent István park Pozsonyi utca sarkára. Szó mi szó ez a lakás nagyobb volt, kilencven négyzetméteres nagypolgári lakás, ami egy nagyon szép felújításon ment keresztül.

Jane érthetetlen okok miatt ide vágyott; ez az ok; édesanyja emléke volt, igaz ő tettette a kemény csajt, de ez a végeredményen nem változtatott: azon a tényen, hogy ebben a lakásban fiatalabb fiú testvérével Mohameddel és kedvesével osztozott. És... ja, bocsánat, elfelejtettem a nagyit, aki pillanatokon belül dédmamává lépett elő, és persze Zoltánt, aki tényleg mindjárt édesapa, és ez nem költői túlzás... nagyjából ez rangsor egyelőre; dobogó dobogót követve. Persze az érzelmek hullámoznak, és lehet, hogy ma szeretlek... de holnap megvetlek: az érzelmek már csak ilyenek.

Na mindegy haladjunk előre és nézzünk a távoli múltba vagy a közel jövőbe, de ez csak nézőpont kérdése...

Mozaik képek az idő előrehaladtával peregnek, Jane-t látjuk ahogy dolgozik az őszi kollekción a varrodában; még pici hassal. Majd a következő képen nagyobb hassal anyagvégeket hoz ki az anyagkereskedőktől és közben esik a hó. Eljön a tavasz: zöldülő vegetáció szimbolizálja az idő múlását.

Jane kifejezetten nagy hassal otthon tesz vesz kicsi lenge pólókat tervez, majd a modell mintákat összeszedi és elviharzik. Taxi várja az utcán, bekászálódik látványosan már nehezen és utasítja a sofőrt, hogy hajtson; miközben eljött a május hónap első napja is.

xxx

–Harmadik fejezet–

A fekete leves

Sajnos a Dandan család nem először tapasztalja meg azt a tényt, hogy sajnos az emberekben egyáltalán, vagy csak nagyon kis mértékben lehet megbízni: hogy ha vagyonról, pénzről vagy hatalomról lévén szó; az emberek szinte mindig nagyon kevés esetet leszámítva mindig becsapják egymást. A kapzsiság és az irigység a világ mozgatórugója, talán mindig is ez a kettős mérce alapozta meg az emberi jóságot, becsületességet és megbízhatóságot.