L. Ryson

UKAMI IV.

Démon

HELMA Kiadó 2025

© L. Ryson 2025

Minden jog fenntartva. A könyv bármely részletének közléséhez a kiadó előzetes hozzájárulása szükséges.

ISBN 978-963-639-834-7

Borító: Bali Ádám

Lektorálta: Vincze Rita

Kiadja a HELMA kiadó 2025. 02. 26.

A sorozat eddig megjelent részei:

- Ukami I. – A farkas

- Ukami II. – A vörös fal

- Ukami III. – Sötét alkony

- Ukami IV. – Démon

A könyvek megvásárolhatóak többféle formátumban a HELMA kiadó weboldalán (www.helma.hu)

1. Fejezet

Nyolc év telt el Nozomi halála óta és ez idő alatt nagyon megváltozott a világ. Monica Green, a BBC riporterének köszönhetően többen felfigyeltek az ősök különös képességeire, így tényként kezelték a létezésüket. Több szervezet is elkezdett nyomozni az ügyükben. Egyikük sem jutott olyan eredményekre, mint a GSP, ami bekebelezte a Világrendőrséget és immáron nagyobb globális szervezetként működtek tovább. A GSP-n belül volt egy elit csoport, az Árnyék kommandó. Tagja volt Akio, Thomas és Seyoung is. Az ősök néha-néha felbukkantak és iszonyatos káoszt okoztak megjelenésükkel. Wong mester is egyre aktívabb lett, átvette a Triád irányítását Duyi Lee-től. Raktabija titokban külön hadsereget toborozott híveiből, hogy a későbbiekben át tudja venni a hatalmat az egész föld felett. Az atlantiszi királynő titokban tartotta a kristálypiramis helyét, ahol egyre több fegyvert gyártottak az ősi technika segítségével. Olyan fegyverek voltak, amire a mostani civilizáció még nem volt felkészülve. Hatalmas erejének és hatótávolságának köszönhetően esélye sem lehetett az emberi fegyvernek ellene.

Az ősök tanácsán mindenben egyetértettek, de valójában mindenki a saját hatalmát erősítette a háttérben. Duyi Lee fia, Hao már hét éve felébredt többszázéves kényszerített álmából és most már mindenben apja mellett állt. Mentális gátat hoztak létre elméjében, így semmire nem emlékezett a régmúlt időkből. Egyszer összecsaptak Pekingben Seyounggal, csak Duyi Leenek köszönhette Hao, hogy életben maradt. Seyoung ereje teljesen visszatért és apjának is minden erejét össze kellett szednie, hogy fel tudja venni vele a harcot. Melrindan testvérét is sikeresen felébresztették évszázados álmából. Linitia elméjét is blokkolták, így ő sem emlékezett, hogy annakidején miért is kényszerítették hosszú álomra. Linitia atlantiszi múltjának köszönhetően jártas volt a mentális erőben és Melrindannal összefogva, a kristálypiramisnak köszönhetően megtudták, hogy hol van Xolotl, az Aztékok balszerencse istene.

Tenocstitlan városában, mélyen a föld alatt pihent sztázis kamrájában. Elkezdték az előkészületeket a felébresztéséhez. Számításaik szerint két-három hónap elteltével sikerülhet is nekik. Amint ez megtörténik, a sárkány elszabadul és eljön az emberiség alkonya. Végre visszavehetik hatalmukat a föld felett. Wong mester és a Triád azon ügyködött, hogy újra rátaláljanak Koomaru nyughelyére, amit réges-rég Shatoshival együtt talált meg Duyi Lee. Nehéz dolguk volt, mert az évszázadok alatt annyira megváltozott a barlang és környezete, hogy Duyi Lee képtelen volt felismerni a pontos helyet. Annyit tudott, hogy valahol Nyugat-Kínában van. Wong mester türelmetlenül hajszolta Duyi Lee-t, hogy végre találja meg a barlangot. Ő ez idő alatt Shatoshit kereste, hogy egyszer és mindenkorra leszámoljon vele.

Shatoshi a házában, Okinaván lakott továbbra is, ott képezte Shanont és Akiot is. Shanon már majdnem 16 éves volt. Szinte semmit sem tudott már neki tanítani a mentális gyakorláson kívül. Shanon addigra már kiváló harcos lett. Shatoshi sem tudta vele felvenni a harcot és amikor előhívta démoni erejét, szinte legyőzhetetlen volt. Teljesen uralta az UKAMI-t, már a lénye része volt és teljesen kontroll alatt tudta tartani. Civil életben a tinik mindennapos életét élte, nem tűnt ki közülük. Teljesen beleolvadt a normális emberek közé. Az iskolában barátai voltak, a fiúk körülugrálták, mert rendkívül vonzó és kedves volt. A japán fiúk egzotikusnak találták zöld szemét és világosbarna haját. Közvetlen, kedves természete népszerűvé tette őt kortársai között. Miután Akio összeköltözött Lisával Tokióban, Shanon felvette Lisa vezetéknevét és Akio anyjának keresztnevét, hogy titokban maradhasson kiléte az ősök előtt, így most Akemi Silverman-nek hívták őt. A gyász összehozta Akiot és Lisát. Együtt éltek, de nem házasodtak össze. Teljesen meg voltak elégedve az életükkel.

Akio a kelet-ázsiai GSP főparancsnoka volt, míg Lisa is maradhatott a szervezetnél, irodai munkán vezető pozícióban. Daisuke, Akio helyettese is be lett avatva az ősök elleni harcba és Shanon titkáról is tudott. Nehéz is lett volna titkolni, mert tanúja volt, amikor Shanon megfagyasztotta az izzó talajt, hogy ki tudjanak szabadulni anyja testével az egyben maradt alapról. A GSP ügynökei titokban figyelték és vigyáztak Shanonra, de ebből ő semmit nem vett észre. Zelda teljesen visszavonult és csak az ikrekkel foglalkozott. Összejött Baltával, aki felvállalta Zelda és Igor közös gyermekeit és mindenben segítette és támogatta a kis családot.

Az árnyék kommandó elit egységébe tartozott Balta, Vipera, Thomas és Seyoung, ők négyen kapták a titkos és veszélyes feladatokat nekik köszönhetően már nagyon sok titkos ősi állomást, labort és központot fedeztek fel és foglaltak el. Miután a Farkas megölte a három diktátort, zavargások törtek ki az országokban. Míg Magyar- és Fehéroroszországban sikerült a népnek elzavarni a hatalomban lévők maradékát és ismét demokratikussá tenni társadalmukat, addig Oroszországban polgárháború tört ki a kommunista eszméket vallók és a demokraták között. Magyarország és Fehéroroszország csatlakozott a GSP-hez, az addigi kiskirályokat és az előző hatalom haszonélvezőit levadászták és a Szahara sivatag alatt lévő szuperbörtönbe zárták életük végéig és minden vagyonukat visszavette az állam. A Magyar GSP vezetője, - Regina volt kollegája - Gábor vette át és lelkesen együttműködött az Európai egységekkel. Az ősi technikáknak köszönhetően ugrásszerűen fejlődött az ipar és mostanra már szinte csak hidrogén meghajtású járművek voltak a földön. Az energiaszektorban is teljesen átálltak zöld energiára, már nagyon kevés helyen használtak atomenergiát.

Shanon ébredezett ágyában. Érezte, hogy bekapcsol a klíma, csupasz bőrére fújta a hűvös fuvallatot és kicsit megborzongott. Nem volt más rajta csak egy szatén rövid pizsama alsó, ami épphogy csak eltakarta a fenekét felül pedig semmit sem viselt a meleg miatt. Még percekig forgolódott, majd félálomban elvette telefonját az éjjeliszekrényről és ránézett. Az óra majdnem 11 órát mutatott. Shanon nagyot nyögött, feltápászkodott és magához vett egy pólót a mellette lévő fotelből és kicsoszogott a fürdőbe. Miután végzett dolgával megmosakodott és kitámolygott a konyhába, ahol Lisa épp főzött valamit.

- Jó reggelt álomszuszék! – mondta Lisa.

- Szia! Kicsit kába vagyok még. – válaszolta Shanon majd benyomta a kávégépet és türelmetlenül várta kávéját.

Miután elkészült, leült a konyhaasztalhoz és lassan kortyolgatni kezdte forró italt.

- Tudom nem az én dolgom, de ma is az a terv, hogy hajnalig beszélgetsz a barátaiddal számítógépen keresztül? – kérdezte Lisa.

- Ma mozizni megyünk. – válaszolta még mindig félálomba Shanon.

Lisa odagurult Shanonhoz székével és nézni kezdte őt.

- Akemo is ott lesz? – kérdezte Lisa.

- Igen. – pirult el Shanon.

- Nem azért kérdeztem! Természetes, hogy a te korodban érdeklődsz a fiuk iránt. – válaszolta Lisa.

- Tudod ő olyan cuki! Más, mint a többi nem akar nagymenőnek látszani. – felelte Shanon.

- Csak nem beleszerettél? – kérdezte Lisa.

- Nem tudom, lehet! – mosolyodott el Shanon.

- Nem baj az, ha igen, már régóta jártok. – jegyezte meg Lisa.

- Már három hónapja, és úgy csókol, hogy húúúú! – válaszolta ábrándozva Shanon.

- És tervezitek, hogy a csóknál több is legyen? – kérdezte Lisa.

- Ne már! – temette arcát a kezébe zavarában Shanon.

- Erről is beszélnünk kell, nem vagy már kisgyerek! – felelte Lisa.

- Most a méhecskékről meg a gólyákról akarsz velem beszélni? Tisztában vagyok mindennel, és ha eljön az ideje, akkor védekezni fogunk! – válaszolta Shanon.

- Nem csak testileg kell érettnek lenni a szexhez, hanem lelkileg is! – felelte Lisa.

- Elég érettnek érzem magam hozzá, két nap és 16 leszek! – jegyezte meg Shanon.

- Azért nem kell siettetni, ráérsz, vele nem fogsz lekésni semmiről sem! – magyarázta Lisa.

- Tudom, és Akemo nem is erőlteti, de amikor csókolózunk és hozzámér úgy, abba én belebizsergek. – mondta kissé elpirulva Shanon.

- Aranyosak vagytok! Nem akarok beleszólni, de ha bármikor beszélni, akarsz velem, ezzel kapcsolatban akkor csak nyugodtan! – simította meg Shanon vállát Lisa.

- Köszi, Lisa, rendes vagy, de Akio bácsinak ne szólj erről! – válaszolta Shanon.

- Rendben, köztünk marad! – válaszolta Lisa, majd visszagurult a tűzhelyhez, hogy folytassa a főzést.

Később Shanon elment a kerti medencébe úszni, azután letusolt és leült ebédelni Lisával. A nő már annyira rutinos lett a kerekesszék használatában, hogy nem kért segítséget semmiben sem. Autót vezetett, bevásárolt, főzött és minden mást megcsinált, amit bárki más is. Ebéd után Shanon barátai jöttek, páran egy-két évvel idősebbek voltak és ezért már megszerezték a jogosítványt. Shanon elköszönt Lisától, majd kiszaladt a barátaihoz és indultak is a belvárosi pláza felé.

Shanon hátra ült be Emiko barátnője mellé, elől Bemjino és barátnője Kameko ült, akik két évvel voltak idősebbek náluk így nekik már lehetett jogosítványuk. Shanon is megtanult vezetni Akiotól, de jogosítványa még nem lehetett, mert Japánban csak 18 éves kor után lehet megszerezni azt. Shanon sokszor elkísérte nagybátyát a rendőrségi kiképző központba, ahol megtanult vezetni ráadásul úgy, ahogy a rendőröket is kiképzik. Most a plázába tartottak, hogy ott lógjanak a nyári melegben, később moziba tervezték a programot. Miután leparkoltak, besiettek a plázába és keresni kezdték Akemot, akit kis idő után meg is találtak az éttermeknél Maro barátja társaságában. Shanon odasietett Akemohoz mindenkit hátrahagyva és szorosan hozzábújva csókolózni kezdtek. Akemo csók közben végig simította Shanon hátát és finoman megfogta a fenekét, Shanon pedig beletúrt Akemo hajába.

- Szobára! – jegyezte meg viccesen Bemjino.

A többiek nevetni kezdtek a beszóláson, majd Shanonék befejezték a csókolózást és a többiek felé fordultak.

- Irigykedjetek csak! – mondta széles mosollyal az arcán Shanon.

- Mi a terv? – kérdezte unottan Emiko.

- Kajálunk, aztán majd meglátjuk. – válaszolta Bemjiro.

- Oks, én állom a kaját! – mutatta fel kártyáját Shanon.

- Akkor degeszre zabáljuk magunkat. – válaszolta Emiko.

Miután megegyeztek, hogy egy gyorsétteremből fognak rendelni, be is álltak a sorba. Mindenki kikérte menüjét és leültek, hogy befalják hamburgereiket és sült krumplijaikat, közben egyfolytában ment a beszélgetés és az egymás húzása. Shanon elemébe érezte magát barátai között és megbeszélték, hogy majd a hétvégén közösen elmennek strandolni. Szóba került Shanon szülinapja is. Azt tervezték, hogy majd elmennek a tini discoba, ahol este 9-ig maradhatnak. Kicsit később miután befejezték az evést lődörögni kezdtek a plázába csak úgy cél nélkül. Egy-egy butikba bementek a lányok és hosszasan válogattak a ruhák között, de alig vettek valamit. Az egyik kis butikba betérve Shanon talált egy szaggatott rövidnadrágot, ami megtetszett neki és felpróbált egyet, ami passzolt is rá ezért megvette. A pénztárnál, ahogy sorba állt észrevette, hogy figyeli őt a pénztár mögött álló nő. Rossz érzése támadt, de azt nem tudta megmagyarázni, hogy miért. Ismerős volt a nő arca, de azt nem tudta, hogy honnan. Mikor odaért, hogy fizessen a nő mélyen a szemébe nézett.

- Te hogyan lehetsz életben? – kérdezte megdöbbenve a pénztárosnő.

- Tessék? – lepődött meg Shanon.

- Nem ismersz meg Shanon? Aira vagyok Haro testvére! – felelte a nő.

- Engem nem Shanonnak hívnak hanem Akemi vagyok! – felelte Shanon.

- A francokat! Te Shanon vagy Akio unokahúga! Rengetegszer vigyázott rád a testvérem! – felelte egyre erőszakosabban Aira.

- Már megmondtam, hogy engem nem Shanonnak hívnak! – emelte fel hangját Shanon.

- Miért hazudsz nekem? – emelte fel hangját Aira, közben megfogta Shanon csuklójárt.

- Mit akar tőlem? – kérdezte Shanon.

- Magyarázatot! Hogyan lehetsz életben, amikor meghaltál? Ott voltam a temetéseden! – mondta szinte hisztérikusan Aira.

- Már mondtam, hogy engem Akeminak hívnak! – emelte fel hangját Shanon, közben kirántotta kezét Aira szorításából majd otthagyva a rövidnadrágot kisietett az üzletből.

- Gyere vissza Shanon! – kiabálta utána Aira.

- Tűnjünk el innen! – mondta Shanon a többieknek majd meg sem állva elviharzott az üzlet környékéről.

A barátai követték őt és csak az egy szinttel lejjebb lévő szökőkútnál érték őt utol.

- Mi volt ez az egész? – kérdezte Emiko.

- Nem tudom! Tisztára bolond az a nő, biztos, hogy klinikai eset! – felelte feldúltan Shanon.

- De honnan tudta, hogy Akio a nagybátyád, és miért hívott Shanonnak? – kérdezte Emiko.

- Tudja a fene! Biztos, hogy nem megyek abba az üzletbe többé! – válaszolta Shanon.

- Biztos, hogy csak ennyi? – kérdezte Akemo, közben átölelte Shanont.

- Igen! – felelte Shanon.

- Ha vége a drámának, akkor talán mehetnénk a moziba! – jegyezte meg Maro.

Mindenki helyeselt, majd elindultak a mozik felé. Amint odaértek, megvették popcornjaikat és üdítőiket, beültek a terembe. Shanon nem tudott a filmre figyelni, egyre csak Aira járt a fejébe. Tudta, igenis tudta, hogy kicsoda Aira, emlékezett rá. Volt, amikor ő vigyázott rá és Hiroakira, de most le kellett tagadnia, hogy ismeri, senki nem tudhatja, hogy életben van, nem juthat az ősök tudtára. Csak remélni tudta, hogy Aira nem keresi fel majd Akiot.

Aira még zaklatottan dolgozott tovább az előbbi incidens után, néhány vásárló inkább kiment az eset után, a többiek pedig furcsán méregették. Egy kis idő elteltével, amikor Aira már kezdett megnyugodni, két öltönyös fickó lépett be az üzletbe, és megálltak a pénztár mellett.

- Mindenkit megkérünk, hogy hagyja el az üzletet! – mondta hangosan az egyikük.

A vásárlók egy ideig csak néztek aztán elindultak kifelé, amikor az öltönyös fickók felmutatták GSP igazolványukat. Miután kiürült az üzlet az egyikük becsukta az ajtót és megállt mögötte, hogy senki se tudjon bejönni rajta.

- Nézze Aira beszélnünk kell a történtekről! – közölte az öltönyös.

- Mégis miről? Talán beárult Shanon Akionak és ő küldte magukat rám? – kérdezte felháborodottan Aira.

- Nem! Wilson parancsnok nem tudja, hogy itt vagyunk. A helyzet az, hogy Shanon Wilson túlélte a Jakusa támadását, de ezt teljes titokban kell tartani, mert még mindig életveszélyben lenne, ha tudomást szereznének róla! Ezért nyomatékosan megkérem, hogy erről mélyen hallgasson mindenki előtt! – közölte szigorúan az öltönyös.

- Tudtam, éreztem, hogy igazam van! – válaszolta Aira.

- Akkor számíthatunk a diszkréciójára? – kérdezte az öltönyös.

- Miért nem kapják el azokat, akik fenyegetik a lány életét? – kérdezte Aira.

- Ez nem olyan egyszerű! Nagyon szétágazó és bonyolult ügy ez az egész! Nekünk az a feladatunk, hogy minden áron megvédjük Shanon Wilsont! Tehát ha nem akar együttműködni a GSP-vel akkor nagyon meg tudjuk keseríteni az életét! – mondta fenyegetően az öltönyös.

- Ne fenyegessen itt nekem! Ha akarom, akkor kiírom a közösségi oldalamra vagy elmegyek a sajtóhoz a sztorival! – vágott vissza Aira.

- Azt nagyon nem ajánlom! Ha bármilyen meggondolatlanságot csinálna, garantálom önnek, hogy többé nem lesz nyugodt élete. Lehet, hogy meglátogatná önt az adóhatóság és egészen biztos vagyok benne, hogy találni fognak valamit! – válaszolta fenyegetően az öltönyös.

- Ezt nem tehetik meg! – válaszolta felháborodottan Aira.

- Bármit megtehetünk a lány érdekében! Remélem megértett és nem kell többet találkoznunk! – válaszolta az öltönyös majd megfordult és társával együtt kiment az üzletből nyitva hagyva az ajtót.

Aira még sokáig állt egyhelyben, teljesen lefagyott a történtek miatt, majd idegességében elkezdett pakolászni az üzletben.

A film után Shanonék kimentek a közelben lévő parkba és a párocskák leültek egy-egy padra, csak Emiko barátnője és Maro sétált tovább. Shanon és Akemo is leült egy padra és Akemo látta Shanonon, hogy valami bántja őt, nagyon feszült volt az egész film alatt és most is komoly fejet vágott.

- Nagyon bánt az a butikos ügy? – kérdezte Akemo.

- Igen, még sosem találkoztam ilyen bolonddal. – felelte Shanon.

- Biztosan összekevert valakivel, de az a Shanon név tetszik. – mondta félmosollyal az arcán Akemo.

- Akkor nyugodtan hívj úgy! – nézett mosolyogva Akemora Shanon.

- Azért inkább maradnék a Akeminál! Legalább passzol a nevemhez. – jegyezte meg viccesen Akemo.

- Az már biztos. – válaszolta Shanon, majd heves csókolózásba kezdtek a padon.

Már kezdett sötétedni és kevesen voltak a parkban és így a padon a bokrok gyűrűjében elég eldugott helyen voltak. Shanon hanyatt feküdt a padon és Akemo ráfeküdt és úgy csókolta tovább. Shanon felnyögött, ahogy érezte Akemot amint nekinyomja csípőjét csípőjéhez. Shanon érezte, hogy ha nem az utcán lennének, akkor biztosan többre is sor kerülne, de most inkább finoman eltolta magától Akemot.

- Ne itt! – mondta nagyot sóhajtva Shanon.

- Tudom, csak már alig bírok magammal. – válaszolta Akemo.

- Én is, de azért ki kell bírnunk! – mondta Shanon.

- Persze. – felelte Akemo közben köhintett egyet és felült.

- Tudom, hogy most rossz, de várj két napot, és akkor lehet, hogy. – mondta sejtelmesen Shanon.

Akemonak felcsillant a szeme ahogy Shanonra nézett.

- A szülinapodon? – kérdezte szemöldökét felhúzva.

- Igen, már eldöntöttem. Akarlak, de csak, úgy, ha védekezünk! – felelte Shanon.

- Ahogy csak szeretnéd! – válaszolta Akemo majd újabb hosszú csókcsatába kezdtek.

Emiko vetett végett a csóknak, mert megállt mellettük és megköszörülte a torkát.

- Késő van, mennünk kellene! – mondta zavartan.

- Ok, persze. – válaszolta Shanon közben felállt Akemo mellől.

Miután visszamentek az autóhoz, elköszöntek Maro-tól és beszálltak a kocsiba, majd Bemjiro hazavitte őket. Amikor Shanonékhoz értek, kiszállt a kocsiból és Akemo is követte őt egészen az ajtóig, ahol megálltak és még egy heves csókcsatába kezdtek. Nagy nehezen elengedték egymást egy kis idő után majd Shanon bement a házba ahol Akio és Aira épp vitatkozott egymással.

- Tudod, hogy mit éreztem, amikor megláttam Shanont a butikban? – kérdezte felháborodva Aira.

- Már elmagyaráztam, hogy miért nem avattunk be ebbe az egészbe! – válaszolta Akio.

- Sosem jöttünk ki egymással, de ezek után! Nem is tudom, hogy mit mondjak! Különben is miért uszítottad rám a kollegáidat? – kérdezte idegesen Aira.

- Nem uszítottam rád senkit sem! Shanont mindenhová követik titokban a GSP ügynökök! – válaszolta ingerülten Akio.

- Micsoda? – kérdezte meglepetten a háttérben ácsorgó Shanon.

- Te itthon vagy? – kérdezte zavartan Akio, mert nem hallotta, amikor megjött.

- Igen, itthon vagyok! Mi az, hogy követnek a zsaruk mindenhová? Hát ez kurva jó! – háborodott fel Shanon.

- A te védelmedben, és ne beszélj csúnyán! – válaszolt szigorúan Akio.

- Az én védelmemben? Ne röhögtess már! Nagyon jól tudod, hogy mire vagyok képes! – válaszolta emelt hangon Shanon.

- Nem használhatod az erődet, mert akkor egyből lelepleződsz és rátalálnak az ősök! – magyarázta szájbarágósan Akio.

- Miféle erőt? – kérdezte meglepetten Aira.

Akio dühösen megfordult és Airára nézett.

- Már így is túl sokat mondtam! Most arra kérlek, hogy menj el! – válaszolta ellenvetést nem tűrően.

Aira még egy mérges pillantást vetett Akiora majd megfordult és sértődötten kisietett a házból majd becsapta maga mögött az ajtót.

- Nem kell engem annyira félteni, már nem vagyok kisgyerek! – jegyezte meg haragosan Shanon.

- Megígértem anyádnak, hogy vigyázok rád! Értsd meg már végre, hogy te különleges, vagy és ha az ősök megszereznének maguknak annak beláthatatlan következményei lennének! – válaszolta emelt hangon Akio.

- Leszarom! Ha akarnak azok a gecik, akkor csak jöjjenek, megölöm mind! – kiabálta magából kikelve Shanon.

- Nem vitatkozok veled! Elég legyen mára, tűnj fel a szobádba! – kiabálta Akio miközben felfelé mutatott.

Shanon nem válaszolt, hanem csak feltrappolt a lépcsőn majd beérve a szobájába keze intésére bevágódott az ajtó. Akio még egy darabig dühösen nézett felfelé majd leült a kanapéra.

- Tudom, hogy félted és vigyázni akarsz rá, de tudod, hogy igaza van. Shatoshi mester is megmondta, hogy már most erősebb, mint bármelyik ős. – mondta halkan Lisa.

- Tudom, épp ez aggaszt! – felelte kissé megnyugodva Akio.

- Ne aggódj, ahogy ismerem a kollegákat, Aira biztosan nem fogja elmondani senkinek, hogy Shanon életben van. – mondta megnyugtatásul Lisa.

- Nagyon bízom benne! – válaszolta Akio.

- Sokkal inkább kellene aggódnunk más miatt Shanonnal kapcsolatban. – jegyezte meg Lisa.

- Mi miatt? – kérdezte meglepve Akio.

- Már lassan felnőtt lesz, és tudod, hogy milyenek a tinik! Érdeklődik a fiúk után és lassan már ott fognak tartani a barátjával. – magyarázta Lisa.

- Micsoda? Szó sem lehet róla! – pattant fel Akio.

- Maradj nyugton Martin! Mi sem voltunk mások ennyi idősen! Ha most letámadod, akkor többé nem fog semmit sem elmondani nekünk, én már beszéltem vele ezekről a dolgokról. – válaszolta Lisa.

- De ő még csak… Te jó ég két nap múlva már 16 lesz! – döbbent meg Akio.

- Igen annyi. Azért mondom, hogy már másképp kell hozzáállni, már nem gyerek. – felelte Lisa.

- Nem gondoltam volna, hogy ennyi gond van a tini lányokkal. – jegyezte meg Akio.

- Igen, mi kicsit bonyolultabbak vagyunk, mint a srácok! – jegyezte meg viccesen Lisa.

Akio csak elmosolyodott a megjegyzésen, majd felnézett Shanon szobája felé, de elhatározta, hogy majd csak másnap fog beszélni vele, addigra mindketten lenyugszanak.
Shanon dühösen ült az ágyán jobb keze tenyérrel felfelé volt és kis tűz égett bene, majd ökölbe szorította mire eltűnt a tűz, majd kinyította és újra megjelent. Ezzel játszott és közben töprengett magában, „ha anya élne ő biztosan megérteni, hiszen neki is ugyanilyen ereje volt, mint neki. Akio nem ért semmit, csak úgy bánik velem, mint valami pelenkással!”

Ahogy ilyeneken járt a feje hűvös fuvallatot kezdett érezni és mikor felnézett egy áttetsző alak kezdett megjelenni a szobában. Ahogy egyre jobban kivehető volt az alak Shanon is jobban meg tudta nézni magának, egy fiatal a húszas évei elején járó srác volt az, aki Shanont nézte üveges tekintettel.

- Mit akarsz? – kérdezte unottan Shanon.

- Ne hagyd, hogy így bánjanak veled a felnőttek! Öld meg őket! – mondta szellem kísérteties hangon.

- Elmész te a picsába a hülyeségeiddel! – felelte Shanon.

- Meg tudod tenni, meg van hozzá az erőd! – válaszolta a szellem.

- Ha ilyen sokat tudsz, akkor azt is tudhatnád, hogy téged is képes vagyok elpusztítani! – felelte ingerülten Shanon.

- Én már halott vagyok, nekem nem tudsz ártani! Anyád ölt meg! – válaszolta dühösen a szellem.

- Biztos megérdemelted! – vágta rá Shanon.

- Azért, mert Takegawát szolgáltam azért még nem érdemeltem halált, de a nagybátyád megérdemli! – mondta egyre dühösebben a szellem.

- Látszik, hogy nem ismersz Casper! Ha akarlak, elpusztítalak! – válaszolta erőteljesen Shanon közben egy pillanatra megmutatta démoni énjét.

Furcsa dolog történt, mert most a szellem ijedt meg és hátrált egészen a falig.

- Én nem tudtam, bocsánat! – hebegte a szellem.

- Takarodj! – közölte fenyegetően Shanon mire a szellem egy pillanat alatt semmivé foszlott.

- Elegem van ezekből a rohadt kísértetekből is! – jegyezte meg Shanon, majd eldőlt az ágyán és lassan álomba merült.

Maro miután hazaért elmesélte anyjának a furcsa esetet a plázában, ami Akemivel történt. Az anyja végighallgatta majd csak annyit jegyzett, meg hogy biztosan csak összekeverte valakivel. Az apja a másik szobában ült a számítógépe előtt, de mindent hallott, amit beszéltek, mert résnyire nyitva volt az ajtó. Miután Maro befejezte beszámolóját az apja kiment a szobából.

- Milyen nevet mondott az a pénztárosnő? – kérdezte gyanakodva.

- Azt hiszem, hogy Shanont. – vonta meg a vállát Maro.

- Most akkor azt hiszed vagy azt mondta? – kérdezte ingerülten az apja.

- Shanont mondott! – felelte meglepetten Maro.

- Miért fontos ez Kaito? – kérdezte az anyja.

- Mert lehet, hogy igaz! – felelte Kaito, majd megfordult és visszasietett a szobába és elkezdett telefonálni.

- Halló, Kaito vagyok asszonyom! – szólt a telefonba.

- Mit akarsz? –kérdezte a telefonba Ahmya.

- A fiam tanúja volt annak, hogy az egyik barátjának a csaját letámadta egy eladó a plázába, hogy őt valójában Shanonnak hívják és nem is kellene élnie, mert ott volt a temetésén. – számolt be Kaito.

- Hogy hívják ezt a lányt? – kérdezte Ahmya.

- Azt hiszem, hogy múltkor azt mondta a fiam, hogy Akemi Silverman. – válaszolta Kaito.

- Silverman: Az a vezetékneve annak a zsarunak, aki túlélte a New Yorki lövöldözést és lebénult! – jegyezte meg Ahmya.

- Figyeltessem a lányt asszonyom? – kérdezte Kaito.

- Igen, mindent derítsetek ki róla! Ha valóban ő a Farkas lánya, akkor hozzátok el nekem! Végig akarom nézni a halálát! – válaszolta bosszúszomjasan Ahmya.

- Értettem asszonyom, intézkedem! – válaszolta Kaito majd csak azt hallotta, hogy Ahmya leteszi a telefont.

Lehetséges ez, hogy életben van a Farkas lánya? Ha ez igaz, akkor pusztulnia kell! Az anyja nagyon sok barátommal végzett, és a testvéreimmel is! – merengett magában Kaito. Kiment a szobából és fia szobájába tartott.

- Figyelj rám Maro mert amit most mondok neked az nagyon fontos! Mindent deríts ki Akemo barátod barátnőjéről! - - utasította a fiát Kaito.

- Miért, tényleg azt hiszed, hogy álnéven bujkál Akemi? – kérdezte Maro.

- Több mint valószínű, ha jobban belegondolok! Az a lényeg, hogy ne tűnjön fel nekik, hogy kérdezősködsz! – válaszolta Kaito.

- Mi van akkor, ha másképp hívják, kit érdekel? Csak egy tini csaj! – jegyezte meg Maro.

- Mert lehetséges, hogy ő a Farkas lánya! Ugye nem kell emlékeztetni téged, hogy a Farkas ölte meg a nagybátyáidat? – válaszolta emelt hangon Kaito.

- Az biztosan nem lehet, tiszta szelíd a csaj, senkinek sem tudna ártani! Ha ő lenne a Farkas lánya, akkor biztosan nem ilyen csajosan viselkedne! Különben is, ha mégis kiderül, hogy ő az akkor mit akartok csinálni? Nem akarok rosszat a legjobb barátomnak! – mondta makacsul Maro.

- Azt csinálod, amit mondok! – emelte fel hangját Kaito majd megragadta fia grabancát és a falhoz nyomta.

- Mi a fasz, megőrültél? – kérdezte meglepődve Maro.

- Nekem nem feleselsz, és nem mondasz ellent! – válaszolta Kaito közben egy jókora pofont kevert le a fiának.

Maro nem mert most már feleselni, mert tudta apjáról, hogy milyen, ha bevadul. Igen, nagyon jól tudta az apjáról, hogy a Jakusa egyik vezére és bár őt még sohasem bántotta komolyan tudta róla, hogy már több emberrel és végzett.

- Rendben, mindent kiderítek Akemiről! – válaszolta gyorsan Maro.

- Azt el is várom! – válaszolta fenyegetően Kaito majd elengedte a fiát és kiviharzott a szobából.

Maro leült az ágyára és küldött egy üzenetet Akemo barátjának, hogy másnap beszélni szeretne vele nagyon fontos ügyben. Akemo többször is visszaírt és mindenáron ki akarta deríteni, hogy miről akar vele beszélni. Maro nem árulta el, arra hivatkozott, hogy ezt személyesen kell megbeszélünk. Maro nem tudta, hogy mit tegyen, még nem döntötte el, hogy kiszedje a barátjából mit tud Akemiről esetleg mindent mondjon el neki, hogy mire kérte őt az apja. Sokáig fenn volt és ezen rágódott, míg végül mégis győzött a fáradtság és elaludt az ágyában.

Másnap Maro találkozott barátjával Akemoval egy parkban, végül arra az elhatározásra jutott, hogy elmond mindent a barátjának.

- Hello! – köszönt Maro.

- Na, hello! Mi ilyen titkos? – kérdezte viccesen Akemo.

- Tegnap elmeséltem anyámnak a plázás ügyet, amit apám is hallott és hát mondott érdekes dolgokat. – számolt be Maro.

- Miféle dolgokat? – kérdezett vissza Akemo.

- Szerinte igaza volt annak a nőnek és Akemi nem az, akinek mondja magát, hanem a Farkas lánya! – felelte Maro.

- Mi van? – kérdezte döbbenten Akemo.

- Igen, valahogy túlélte azt a támadást és most rejtegetik. – válaszolta Maro.

- Az nem lehet! Ő biztos, hogy nem lehet a Farkas lánya. – jegyezte meg Akemo.

- Én sem akartam elhinni, de aztán jobban belegondoltam, és Akemi is félvér, mint ahogy a Farkas is volt és nyolcéves kora előtti életéről semmit sem tudunk! – mondta sejtelmesen Maro.

- De ez még nem jelenti azt, hogy ő a legkegyetlenebb gyilkos lánya! Ezt egyszerűen nem akarom elhinni! – válaszolta Akemo.

- Múltkor mutattam neki képet Akemiről a közösségi oldalamon és már akkor is furcsán nézett. Tudod, hogy ő harcolt már a Farkas ellen! – magyarázta Maro.

- Meg fogom kérdezni Akemit! – jelentette ki Akemo.

- Szerinted nem fogja letagadni? – kételkedett Maro.

- Majd úgy kérdezem meg tőle, hogy ne tudja! De csak majd utána… – válaszolta Akemo.

- Mi után? Csak nem fogtok dugni? – kérdezte mosolyogva Maro.

- Tervezzük. – válaszolta vigyorogva Akemo.

- Ez az tesó! – csapott bele Akemo tenyerébe Maro.

- Holnap a szülinapján akarjuk megtenni. – mondta büszkén Akemo.

- Majd mindent mesélj el! – kérte Maro.

- Csak a publikus részeket. – felelte nevetve Akemo.

Később a fiúk elmentek Akemohoz videojátékozni, mert mára nem beszéltek meg találkát Shanonnal csak másnapra. Késő estig játszottak, majd Maro hazament és elmondta apjának, hogy Akemo másnap mindent megpróbál kiszedni Akemiből.

Másnap reggel nyolckor Shanon már ébredezett, szokatlan volt tőle ez a koránkelés így a nyári szünetben. Miután felkelt kicsoszogott a konyhába és leült kávézni, de feltűnt neki, hogy Lisa még nincs ébren, pedig ilyenkor már rég fenn szokott lenni. Miután megitta kávéját bekopogott a szobájukba, de nem jött válasz ezért benyitott, de nem voltak odabenn. Shanon körbejárta a házat, de sehol sem találta Akiot és Lisát. Na, egyedül kezdődik a szülinapom! – gondolta magában, majd elment lezuhanyozni és kiült a kanapéra nyomkodni a telefonját.

Rengeteg értesítést kapott, sokan felköszöntötték őt, amikre egyesével válaszolt is. Miután végzett vele, rövid videókat kezdett nézni egy másik közösségi platformon, amikor bedobott neki egy videót, amit alaposan megnézett többször is. A videón egy részlet volt az egyik régi BBC híradóból, amin anyja szerepelt, ahogy keze intésére felgyűrődik az aszfalt és falat hozott létre azon motorosok előtt, akiket üldözött. Shanon elszomorodott, ahogy nézte anyját és kicsordult a könnye. „Miért kellett meghalnod? Miért kellett itt hagynod engem? Miért nem jelensz meg nekem? Minden jöttment kísértet kolbászol előttem, de te nem! Hol vagy anya?” Egyre jobban kezdte elnyomni a letargia és most már a csendes sírás átment zokogásba. Kinyílt az ajtó és Akkio lépett be rajta, aki megtorpant, amikor meglátta a zokogó Shanont, és azonnal odasietett hozzá.

- Mi történt? – kérdezte aggódva.

- Semmi, csak nagyon hiányzik anya! – válaszolta zokogva Shanon.

- Tudom, tudom. – ölelte meg Shanont Akio.

Shanon kezdett kicsit megnyugodni mikor újabb alak lépett be az ajtón.

- Na, hogy van az én szülinapos barátnőm? – kérdezte vidáman a belépő Penelope.

- Szia! – ugrott fel Shanon majd odafutott Penelopehez és olyan hevesen ölelte át, hogy majdnem felborította őt.

- Jól van, ne olyan hevesen! – mondta nevetve Penelope, majd megérezte arcán Shanon könnyeit és még szorosabban kezdte ölelni.

- Semmi baj Shanon! – simogatta meg fejét.

Még pár percig ölelték egymást míg Shanon teljesen meg nem nyugodott majd Penelope finoman eltolta magától közben azért fogta a két karját.

- Hagy nézzelek meg magamnak! Nahát, már kész nő vagy! – mondta Penelope.

- Nem kell túloznod! Kamerán keresztül látsz azért engem. – válaszolta Shanon.

- Azért az nem ugyanaz! De mond csak, mi bánt miért sírtál? – kérdezte Penelope.

- Csak eszembe jutott anya és nagyon hiányzik. – felelte Shanon.

- Akárcsak nekem! – válaszolta Penelope megkomolyodva.

- Hogy-hogy eljöttél? – kérdezte Shanon.

- Csak nem hagyom ki az én kis barátnőm születésnapját! – válaszolta Penelope.

- Egy ilyen híres celeb, hogy tud észrevétlenül idejönni? Nem támadtak le a rajongók? – kérdezte élcelődve Shanon.

- Celeb? Azt hittem, hogy szeretsz! Ne sérts meg ilyen ledegradáló szavakkal, mint hogy celeb! Egyébként a magángépemmel jöttem, és este csinálok egy gerillakoncertet itt Tokióban! – válaszolta Penelope.

- Gerillakoncertet? – kérdezte értetlenül Shanon.

- Lesz egy koncert az arénában, a Rivas fiúbanda lép fel és megbeszéltük, hogy az utolsó számuk után én leszek a meglepetés. – válaszolta vidáman Penelope.

- Ez nagyon jó! Mehetek? – kérdezte Shanon.

- Méghozzá a VIP páholyba, meg a backstagebe, és tudod, amit gyakoroltunk! – válaszolta mosolyogva Penelope.

- Ez most komoly, elénekelhetem veled a „Love” számot? – kérdezte izgatottan Shanon.

- Azért gyakoroltuk csajszi! – válaszolta Penelope.

- Ezt nem hiszem el! Köszi, köszi, köszi! – ugrott ismét Penelope nyakába Shanon.

- Komolyan felléphet veled? – kérdezte döbbenten az időközben beguruló Lisa.

- Persze! Interneten keresztül gyakoroltunk és nagyon tehetséges a csaj! – válaszolta vidáman Penelope.

- De, téged mindenki ismer szinte az egész világon! - mondta Lisa.

- Meg fogja tudni csinálni a kiscsaj biztos vagyok benne! – felelte Penelope.

- Az már biztos! – jegyezte meg Shanon.

- Délelőttre van valami terved? – kérdezte Penelope.

- Nincs, miért? – kérdezte Shanon.

- Akkor gyere velem egy kicsit csavarogni. – válaszolta Penelope.

- Persze, felöltözök és mehetünk! – felelte mosolyogva Shanon, majd besietett a szobájába.

- Mikorra jöjjünk vissza, mikor lesz, a meglepi buli? – kérdezte Penelope.

- Kettőre gyertek, addigra mindent elintézünk. – válaszolta Lisa.

- Oksi! – válaszolta Penelope.

Shanon elkészült, elmentek a belvárosba vásárolgatni, mert Penelope azt találta ki, hogy válassza ki magának Shanon a szülinapi ajándékát, így azt kap, amit szeretne. Amit nem vettek észre, hogy két GSP ügynök folyamatosan a nyomukban volt, és még valaki. Az egyik Jakusa, akit Kaito utasított, hogy kövesse Shanont.

Miután befejezték a shopingolást a lányok hazaindultak, de útközben és az egész nap folyamán állandóan megállították őket Penelope rajongói. Volt, aki egy fotóért és volt olyan, aki dedikálást szeretett volna kérni. Hamar eltelt a délelőtt, és mikor hazaértek Penelope előre engedte Shanont, hogy ő nyisson be az ajtón. Shanon lenyomta a kilincset és belépett a házba és ebben a pillanatban kezdték el énekelni a benn lévők a Boldog születésnapot című nótát neki. Shanon először nagyon meglepődött aztán kicsit meghatódott, hogy ennyien jöttek el a szülinapjára. Mindenki egyesével felköszöntötte őt majd jött a tortaevés és az ajándékbontás. Akio lépett Shanonhoz majd Lisa is melléjük gurult.

- Tudod, hogy itt Japánban 18 évesen lehet csak jogosítványod, de én egy-két helyen szóltam az érdekedben és tessék itt a jogosítványod! – nyújtotta át Akio Shanonnak.

- Tényleg igazi jogsim lehet? – kérdezte kételkedve Shanon.

- Igen ez itt hivatalos, és még valami! – nyúlt zsebébe Akio. – Ez édesanyádé volt! – nyújtott át egy slusszkulcsot.

- Anyu Porsche-je? Köszönöm! – ugrott Akio nyakába Shanon.

- Jól van csak óvatosan, nem vagy már az a kislány! – mondta miközben nagyot nyögött Shanon súlya alatt.

Shanon leugrott Akio nyakából és széles mosollyal az arcán Penelope elé ugrált.
- Látod ezt Pen? – kérdezte vidáman.

- Persze hogy látom! Elviszel egy körre? – kérdezte Penelope.

- Naná! De jöjjön Akemo és Emiko is! – válaszolta Shanon.

Emiko és Akemo idáig csodálkozva nézték Penelopet mert el sem akarták hinni, hogy ő van itt személyesen. A világhírű énekes hogyan ismerheti Shanont, ezt próbálták kitalálni magukban, de amikor meghallották, hogy egy kocsiba ülhetnek Penelopevel egyből odasiettek hozzájuk.

- Mehetünk! – mondta Emiko Shanon mellé érve.

Mind a négyen elindultak kifelé a garázshoz Shanonnal az élen, aki örömében ugrálva ment, mint valami kisgyerek.

- Óvatosan vezess! – szólt utánuk Akio de ezt már nem hallották meg.

Shanon és Penelope előre ült, a többiek pedig mögéjük szálltak be. Shanon bekötötte magát majd felbődült a 480 lóerős motor, csikorgó gumikkal indultak el. Shanon a városon keresztül felhajtott az autópályára, ahol belelépett a gázba. A belső sávban száguldott, minden autó félrehúzódott előle, mert az emberek 90%-ának már elektromos autója volt. Ritkaság volt, hogy valaki benzines autóval közlekedik, pláne ekkora lóerővel. Penelope a tükörből látta, hogy egy autó megpróbál vele lépést tartani, ami már a városban a nyomában volt. Shanon elkezdett cikázni a sávok között őrült tempóban a többiek a kocsiban erősen kapaszkodtak.

- Mit csinálsz Shanon? – kérdezte Penelope.

- Követnek, megpróbálom lerázni. – felelte Shanon a legnagyobb nyugalommal.

Még egy jó ideig száguldoztak az autópályán, majd az egyik lehajtónál Shanon lefordult és egy mellékútra hajtott, de a kocsi még mindig követte őt. Shanonn lassított megvárta, hogy követőjük közelebb érjen hozzájuk. Hirtelen behúzta a kéziféket és oldalra húzta a kormányt, az autó csikorgó gumikkal fordult szembe üldözőivel. A másik autó nagy fékezéssel állt meg a Porscheval szemben, Shanon kipattant a kocsiból és a másik autó felé kezdett rohanni, mert meglátta, hogy azoknál fegyver van. A sofőr ki akart szállni, de addigra Shanon már odaért és teljes erejével rárúgott az ajtóra, aminek hatására az visszacsapódott, ami eltörte a sofőr lábát és a lendülettől kifejelte az ablakot. Ekkor Shanon felugrott a kocsi tetejére és a másik embert, aki kiszállt a kocsiból fejbe rúgta, aki ájultan dőlt el. Shanon leugorva a kocsi tetejéről megragadta a törött lábú fickót és hátra csavarta a karját.

- Mit akartok, ki küldött? – kérdezte rideg hangon.

- Baszd meg hülye kis picsa! – üvöltötte fájdalmában a fickó.

- Rossz válasz! – felelte Shanon majd csavart még egyet a karon mire a fickó üvölteni kezdett.

- Egy Jakusa vezér Kaito küldött! – ordította fájdalmasan a Jakusa.

- Miért mit akar tőlem? – kérdezte Shanon.

- A nagyasszonyhoz vinni, hogy ott végezzenek veled!

- Hogy hívják azt a nagyasszonyt?

- Ahmya Takegawának! – felelte a Jakusa.

- A kurva anyját! – tört ki magából dühösen Shanon majd beletaposott a Jakusa fejébe, aki ettől az eszméletét vesztette.

Shanon megfordult és a kocsijához indult vissza, a benne ülők döbbenten nézték végig a jelenetet, közben, ahogy közeledett Penelope szállt ki belőle.

- Mi volt ez az egész? – kérdezte Penelope.

- A Jakusa vadászik rám, valószínű, hogy lelepleztek! – felelte Shanon.

- Az nem lehet, csak páran tudjuk, hogy valójában… - harapta el mondatát Penelope.

- Nem tudom, hogy honnan, de az a vén kurva Takegawa tudja! – válaszolta Shanon.

- Szóltam Akionak mindjárt itt lesz. – felelte Penelope.

Pár perc múlva meg is érkezett két járőrrel a nyomában majd kiszállt és Shanonhoz sietett.

- Nem esett bajod? – kérdezte aggódva.

- Semmi bajom, de a két Jakusát egy kicsit megdolgoztam. – felelte Shanon a földön fekvők felé intve fejével.

- Jakusa? Mégis honnan veszed, hogy azok? – kérdezte Akio.

- Udvariasan megkérdeztem az egyiktől! – felelte ironikusan Shanon.

- Udvariasan mi? Mit mondtak? – kérdezte Akio.

- Hogy Ahmya Takegawa küldte őket, hogy elé vigyenek és megöljenek. – válaszolta nyugodtan Shanon.

- Hogy tudsz erről ilyen nyugalommal beszélni? – akadt ki Penelope.

Shanon csak megvonta a vállát majd Akiohoz fordult.

- Szerinted honnan tudhatta meg a vénasszony, hogy életben vagyok? – kérdezte Akiotól.

- Ki fogjuk deríteni! – mondta határozottan Akio miközben kollegáit nézte, ahogy megbilincselik, majd élezgetik a két ájult Jakusát.

Még egy autó érkezett a helyszínre, amiből Daisuke szállt ki Akio helyettese, aki egyenesen hozzájuk indult.

- Megkaptam az üzenetet, bízd, csak rám majd én kifaggatom őket! – mondta Daisuke.

- Kösz, lehet, hogy Ahmya megtudta valahogy, hogy Shanon életben van. – válaszolta Akio.

- Rászállunk a vénasszonyra, de lenne itt még valami a kisasszony 210-zel száguldozott az autópályán! – nézett Shanonra Daisuke.

- Nem azért kaptad a jogosítványt, hogy felelőtlenül száguldozz! – mondta szigorúan Akio Shanon felé fordulva.

- Vigyáztam, tudod, hogy jól vezetek! – felelte Shanon.

- Te sem vagy kivétel a közlekedésben hiába kaptál tőlünk rendőrségi kiképzést vezetésből! – válaszolta Akio.

- Le akartam rázni ezeket a barmokat! – mutatott a Jakusák felé Shanon.

- Tudod, hogy vigyáznod kell, nem szabad felhívni magadra a figyelmet! – mondta ki oktatólag Akio.

- Idáig figyeltem és vigyáztam, de mégis megtudták valahonnan, hogy ki vagyok! – vitatkozott Shanon.

- Most menj haza, majd egy járőr elkísér, őt fogod követni! – közölte Akio.

Shanon beült a kocsijába majd követni kezdte az előtte haladó rendőrt hazáig, ott megálltak és bementek a házba, ahol csendben leültek. Lisa ült velük szemben és érdeklődve nézte őket.

- Senki nem mondja el, hogy mi történt? – kérdezte türelmetlenül.

- Követtek a Jakusa tagjai, akiket kiütöttem. – válaszolta Shanon.

- Micsoda? – kérdezte meglepetten Lisa.

- Most kaparják össze a rendőrök őket. – jegyezte meg hanyagul Shanon.

- Majd később még beszélünk erről! – sóhajtott nagyot Lisa.

- A barátaid is szeretnének jönni a koncertre? – kérdezte Penelope.

- Milyen koncert? – kérdezte meglepetten Emiko.

- A Rivas koncert után én leszek a meglepetés fellépő. – válaszolta Penelope.

- Tényleg mehetünk? – kérdezte bátortalanul Emiko.

- Persze hogy jöhettek, Shanonnal együtt a VIP részlegbe. – válaszolta vidáman Penelope de le is fagyott a mosoly az arcáról, mert észrevette, hogy Lisa szúrósan néz rá.

- Shanon? – kérdezte Emiko.

- Akarom mondani Akemi! – mondta zavartan Penelope.

- Hagyjuk kicsit magukra a fiatalokat! – mondta Lisa majd fejével a konyha felé intett Penelopenak.

Penelope felállt és kiment a konyhába majd Lisa is követte őt.

- Mi most az igazság, hogy hívjalak Akeminek vagy Shanonnak? – kérdezte Akemo.

- Ez bonyolult, nem szabadna elmondanom, de most már mindegy is! Anyám miatt sokan akarják a halálomat ezért kellett nevet változtatnom, hogy ne találjanak rám! közölte Shanon.

- Miért mit csinált anyukád? – kérdezte Emiko.

- Sok emberrel végzett és ezeknek a bűnözőknek a barátai rokonai rajtam akarnak bosszút állni. – válaszolta Shanon.

- De a nagybátyád rendőr! Akkor hogyan lehetett anyukád gyilkos? – kérdezte Emiko.

- Ez bonyolult, de a lényeg az, hogy sokáig nem tudták egymásról, hogy életben vannak. – felelte Shanon.

- Mi volt az a karate vagy mi a Jakusák ellen? – kérdezte Akemo.

- Már pár éves korom óta gyakorlom a harcot egy nagy tudású mestertől. – válaszolta Shanon.

- Félelmetes volt, amit műveltél velük! – válaszolta Akemo.

- Most csalódtál bennem? – kérdezte Shanon.

- Nem tudom! Nem gondoltam volna, hogy a barátnőm egy profi harcos. – felelte Akemo.

- Én ugyanaz az ember vagyok, mint aki tegnap is voltam, semmi nem változott ugyanúgy szeretlek! – mondta komolyan Shanon.

- Tehát akkor Shanon? – kérdezte Akemo.

- Csak ha más nem hallja. – felelte Shanon.

- Szerintem nagyon menő, hogy ilyen kis titkos ügynök vagy. – jegyezte meg viccesen Emiko.

Ezen mind a hárman jót nevettek majd innentől kezdve vidámabban telt a délután. Emiko négy óra fele még hazament átöltözni és elkészülni az esti koncertre. Penelope is elment, Shanon és Akemo pedig felment Shanon szobájába. Akio is hazaért és Lisával megbeszélték a történteket és megegyeztek, hogy mostantól jobban kell majd figyelni Shanonra az ügynököknek. Shanon és Akemo az ágyon fekve csókolóztak teljesen egymásba gabalyodva, Akemo keze becsúszott Shanon felsője alá egészen a melléig.

- Te is szeretnéd? – kérdezte halkan Akemo.

- Igen! – válaszolta Shanon.

- A nagybátyád nem fog feljönni? kérdezte aggódva Akemo.

- Nem, ha akar valamit csak felszól. – felelte Shanon majd levette Akemo pólóját róla.

Egymást vetkőztették, majd mikor egyikőjükön sem volt ruha Shanon az éjjeliszekrényből elővett egy csomag óvszert és Akemonak adta, aki elvette tőle majd kis idő után teljesen egymásé lettek. Fél óra múlva egymást ölelve, lihegve feküdtek az ágyban Shanon feje Akemo mellkasán pihent.

- Jó volt? – kérdezte Akemo.

- Nagyon! – felelte Shanon.

- Gyönyörű vagy! – jegyezte meg Akemo.

Shanon elpirulva nézett Akemo szemébe.

- Tudod, hogy nekem ez volt az első, és nagyon gyengéd voltál. Most viszont fel kellene öltöznöd, míg én gyorsan letusolok. – mondta Shanon.

- Persze. – válaszolta Akemo majd egy csókot nyomott Shanon szájára.

Negyedóra múlva mindketten lementek az emeletről, majd Shanon elbúcsúzott Akemotól mert ő is hazaugrott átöltözni az esti koncertre. Shanon a nappaliban Lisába futott bele, aki őt méregette.

- Ülj csak le egy kicsit, beszélni szeretnék veled. – mondta Lisa.

- Gond van? – kérdezte Shanon.

- Nincs, csak remélem, hogy a barátaid tartani tudják a szájukat! – felelte Lisa.

- Persze, nagyjából elmondtam nekik, hogy miről van szó. – válaszolta Shanon.

- Akkor jó, de látok rajtad még valamit. – mondta sejtelmesen Lisa.

Shanon fülig pirult majd lehajtotta a fejét, hogy ne kelljen Lisa szemébe néznie.

- Igen, szóval ööö hát megtörtént. – mondta alig hallhatóan.

- Ugye védekeztetek? – kérdezte Lisa.

- Igen, és fantasztikus volt. - mondta zavartan Shanon.

- Jól van, örülök nektek, ha ezzel kapcsolatban beszélni szeretnél, akkor velem bármikor dumálhatsz. – mondta Lisa.

- Köszi! – válaszolta Shanon.

- Most harapnék valamit még indulás előtt. – jegyezte meg Shanon.

- Csak nem megéheztél? – kérdezte élcelődve Lisa.

Shanon csak nevetett majd felállt és kiment a konyhába összeütni valamit magának.
Akemo miután hazaért felhívta barátját Marot.

- Na, hali haver! Megvolt! – újságolta Akemo.

- Ez az haver! Milyen volt a csaj? – kérdezte lelkesen Maro.

- Húúú baszki! Mindig is sejtettem, hogy bombaforma, de most, hogy láttam ruha nélkül, 10/10-es a csaj! – válaszolta Akemo.

- Szerencsés vagy! – jegyezte meg Maro.

- Híreim vannak, képzeld tényleg Shanonnak hívják, és inkognitóban kell élnie, mert ha kiderülne, hogy ki is ő valójában akkor veszélyben lenne az élete. – számolt be meggondolatlanul Akemo.

- Akkor tényleg nem kamuzott az a butikos csaj! – válaszolta Maro.

- Kapott egy autót szülinapjára és elmentünk kipróbálni. Képzeld, Jakusák voltak a nyomunkban! – számolt be Akemo.

- Ne már haver! – szólt közbe Maro.

- De, és képzeld Akemi azaz Shanon megállt és kiszállt a kocsiból és szarrá verte a két fickót! Hihetetlen volt az egész! – mondta Akemo.

- Baszki, és én kimaradok az ilyenekből! – válaszolta Maro.

- Ez még nem minden! Ismeri az énekest Penelopet! – újságolta Akemo.

- Micsoda? Azt a Penelopet? – hüledezett Maro.

- Igen, és ma este a Rivas koncert után ő lesz a meglepetés fellépő, mi meg vagyunk hívva a VIP szektorba! – mondta lelkendezve Akemo.

- Azt a kurva! Mázlista vagy haver! – válaszolta irigykedve Maro.

- Majd mesélek még, de most megyek, lezuhanyozok és átöltözök a koncertre. – mondta Akemo.

- Persze haver, jó szórakozást! – felelte Maro.

- Köszi, akkor szeva! – válaszolta Akemo majd kinyomta a telefonját.
Maro is letette a mobilját majd átment apjához és mindenről beszámolt neki, amiről barátjával beszéltek.

Kaito miután beszélt a fiával átment a dolgozószobájába és felhívta Ahmyat.

- A gyanúnk beigazolódott asszonyom, valójában ő a Farkas lánya! – számolt be Kaito.

- Hozzátok elém még ma! – válaszolta Ahmya.

- Intézkedem! – válaszolta Kaito.

- Ma este végre megfizetek a Farkasnak! Elvette tőlem a férjemet és a fiamat én ezért elveszem tőle a lányát! Kaito vigyázzatok, mert két emberünket elintézet a kis ribanc! – mondta Ahmya.

- Ha keménykedik, akkor majd megdolgozzuk egy kicsit! – felelte Kaito.

- Csak óvatosan, élve kell nekem! Viszont egy-két kék folt vagy törött csont belefér! – jegyezte meg Ahmya majd letette a telefont.

Kaito is kinyomta a telefonját majd intézkedni kezdett, hogy megszervezze Shanon elrablását.

Estére Penelope egy limuzint küldött a ház elé. Miután felszedték Akemot és Emikot a koncert helyszínére hajtottak, ahol már várták őket a testőrök. Teljesen elszeparálva külön bejárón mentek be a VIP részlegbe, ahol külön asztaluk és pincérük volt. Alighogy helyet foglaltak, el is kezdődött a Rivas koncert, amit a fiatalok nagyon élveztek, mert még sohasem voltak ilyen közel a színpadhoz. A koncert alatt Penelope ült közéjük.

- Hogy tetszik a VIP részleg? – kérdezte mosolyogva Penelope.

- Nagyon király! – válaszolta lelkendezve Emiko.

- Felkészültél Shani? – kérdezte Penelope, közben kacsintott egyet Shanon felé.

- Persze, mikor menjek fel? – kérdezte Shanon.

- A negyedik szám lesz az! – válaszolta sejtelmesen Penelope.

- Mire készültök? – kérdezte Lisa.

- Az legyen meglepetés! – válaszolta Penelope.

Együtt élvezték a koncertet majd eljött az idő amikor Penelope is felment a színpadra. A közönség tombolni kezdett mikor meglátták, hogy Penelope a meglepetés fellépő majd elkezdődött az ő koncertje. A harmadik szám után Shanon hirtelen felszaladt a színpadra Penelope mellé.

- Most egy különleges előadásban hallhatjátok tőlem és kis barátnőmtől a Love című számot! – konferálta fel magukat Penelope.

Akemo és Emiko döbbenten figyelte az eseményeket, Lisa és Akio ezen már annyira nem lepődött meg, mert még emlékeztek arra, amikor Shanon 8 évesen már egyszer fellépett Penelopevel egy koncerten. A dalnak nagyon nagy sikere lett, a közönség felállva tombolt, és ahogy vége lett a számnak óriási tapsviharban tört ki. Miután Shanon lement a színpadról egyből a barátaihoz sietett.

- Nem mondtad, hogy ilyen jó hangod van! – mondta Akemo.

- Csak titokban szoktam énekelni Penelopeval interneten keresztül. – válaszolta Shanon.

- Nagyon jó voltál! – lelkendezett Emiko.

- Köszi, nagyon izgultam! Szerencsére a sok fénytől alig láttam, hogy mennyien is vannak. – válaszolta Shanon.

- Egy igazi sztár barátai lehetünk ez tök jó! – jegyezte meg viccesen Emiko.

- Ne túlozz! – nevetett fel Shanon.

- Szép is vagy, tehetséges is vagy és én, meg szeretlek! – mondta Akemo majd hosszasan megcsókolta Shanont.

Még sokáig így maradtak volna de Akio egy köhintéssel megzavarta a párocskát.

- Ügyes voltál! – mondta Akio.

- Köszi! Nem ihatnánk mi is egy kis pezsgőt? – kérdezte Shanon, közben nagy szemekkel nézett Akiora.

- Egy korty nem árthat meg. – felelte Akio majd öntött nekik nagyjából egy-egy deci pezsgőt, koccintottak és kiitták a poharat. Shanon fintorogni kezdett, mert még nem ivott alkoholt.

- Te akartál inni, és nem ízlik? – kérdezte gúnyosan Akio.

- Azt hittem, hogy finomabb! Nem értem mit szeretnek ezen annyira! – válaszolta még mindig fintorogva Shanon.

- Nekem ízlett. – jegyezte meg Emiko.

Lisa csak nevetett a fiatalokon, majd kis idő után vége lett a koncertnek és Penelope is csatlakozott hozzájuk. Még sokáig maradtak és együtt buliztak a Rivas bandával majdnem éjfélig. Sok képet csináltak mobiljukkal közösen a bandával és penelopeval majd elindultak haza. Limuzinnal hazavitték Akemot és Emikot majd ők is hazamentek és lefeküdtek aludni.
Akemo már majdnem bement a házukba amikor Kaito lépett oda hozzá.

- Szia Akemo! – szólította meg.

- Jó napot uram! – köszönt vissza Akemo.

- Beszélnünk kellene egy kicsit! – mondta Kaito.

- Történt valami Maroval? – kérdezte értetlenül Akemo.

- Nem, neki nincs semmi baja. Másról van szó! – válaszolta Kaito.

- Mégis miről? Mi ilyen sürgős, hogy idejött? – kérdezte gyanakodva Akemo.

- A barátnődről van szó! – válaszolta Kaito.

- Akemiről? Mégis mi köze hozzá? – kérdezte Akemo.

- Majd időben megtudod! – felelte Kaito majd egyetlen ütéssel kifektette Akemot.

Kaito intett kezével mire két Jakusa sietett hozzá a sötétből, megfogták az ájult Akemot és a nem messze várakozó furgon hátuljába dobták, majd ők is beszálltak és elhajtottak.

Shanon álmodott, nagyon valóságos volt, olyan mintha tényleg megtörtént volna. Anyja állt Tokiói lakása előtt és intett, hogy kövesse őt Shanon. Bementek a lakásba, ahol még kisgyerekkorában volt párszor, bement rajta ő is és anyja megállt a gardróbszekrény előtt. Csak most nézte meg Shanon jobban anyját, aki teljesen fehér volt üveges szemei rá szegeződtek és a sebhely a mellkasán látszott. Az a sebhely, amit Fugunaga ezüsttel ötvözött kardja okozott neki. Anyja most kinyította a gardróbszekrényt és félrehúzta a hátfalát és egy rejtett szoba tárult fel mögötte, ami telis teli volt fegyverekkel, golyóálló mellényekkel és motorosruhákkal. „Mit akarsz ezzel mutatni?” kérdezte Shanon álmában, de nem jött válasz csak az a hideg üveges tekintet. Majd hirtelen váltás és egy tengerparton sétáltak kettesben.
„Rendkívül erős vagy, amit ki kell használnod hamarosan. Sötétséget látok körülötted Leányom, nagy veszélyben vagy! Shatoshi mester jól felkészített téged a harcra, de egyet ne felejts el! Nincs kegyelem az ellenségeidnek, ők a legdrágább dolgot akarják tőled elvenni, az életed! „

Megint egy váltás és egy szobában voltak, ahol egy megkötözött Jakusa volt egy székhez rögzítve. „Ez a féreg itt a biológiai apád, aki megerőszakolt engem és nagyon sok jó embert megölt köztük életem egyik nagy szerelmét is, Sophiet! Tudod mit csináltam vele? Kitéptem a kibaszott szívét!” kiáltotta Kate majd Shanon szeme láttára beszakítva Takegawa mellkasát kitépte a még mindig dobogó szívét és Shanon arca elé tartotta.

„Ne feledd, NINCS KEGYELEM!”” üvöltötte Kate.

Shanon felriadt rémálmából, leizzadva ült fel és zihálva vette a levegőt. Anyja kiáltását még mindig hallotta fejében pedig már ébren volt. Próbált megnyugodni, de annyira zaklatott volt, hogy sírásban tört ki, nem értette, hogy anyja álmában mit akart mutatni a fegyverekkel és egyáltalán ezzel az egésszel. Miután kis idő után megnyugodott a telefonjáért nyúlt ránézett és látta, hogy még csak hajnali 6 óra van, de aztán észrevette, hogy értesítései vannak így megnyitotta. Akemo kereste őt, mert 17 nem fogadott hívása volt tőle, ami szokatlan volt.

Shanon visszahívta, a telefon hosszasan csörgött ki, míg végül felvették.

- Szia, bocsi csak tudod, hogy mindig lenémítom a telefont este! – mondta Shanon.

- Bajban vagyok. – mondta erőtlenül Akemo.

- Mi történt? – kérdezte Shanon aggódva.

- Elhoztuk a kis szarost, ha élve akarod még látni, akkor gyere egy óra múlva a Ueno parkba! – szólt bele egy rideg hang.

- Ki az? Kivel beszélek? – kérdezte Shanon.

- Két emberemet kiütötted ezt nem hagyhatjuk annyiban! – felelte a hang.

- Hagyjátok Akemot ő semmiről sem tehet! – válaszolta Shanon.

- Gyere ide kis kurva, és akkor talán életben marad! Még valami, ha szólsz a zsaruknak vagy a nagybátyádnak, akkor a barátod darabokban végzi! – felelte a hang majd kinyomta a telefont.

Shanon rögtön kipattant az ágyból majd gyorsan felöltözött, de megállt egy pillanatra és ismét elővette telefonját. Eszébe jutott, hogy beállították a lokátort Akemoval a telefonjukon, így az applikáción keresztül látták egymás pontos helyzetét. Shanon ránézett a telefonra és az nem a Ueno parkot mutatta, hanem egy másik helyet, amit nagyon jól ismert. A régi Takegawa házat, amit porrá égetett nyolc évvel ezelőtt. Eltette a telefonját majd kiosont a házból beült Porschejába és elszáguldott vele anyja régi lakása felé. Mikor odaért felvet és az ajtókeret tetején lévő nyílásból elővette a kulcsot majd bement a lakásba. Rögtön a gardróbszekrényhez sietett és félretolta a hátsó falát és feltárult előtte a titkos szoba.

Tehát igaz, amit anyja mutatott neki álmában! gondolta magában. Felvett egy motorosruhát és egy golyóálló mellényt anyja készletéből majd magához vett két pisztolyt is. Összefogta copfba a haját és a polcon lévő festékkel egy csíkot festett jobb szeméhez.

- Ha a Farkast akarjátok, akkor basszátok meg megkapjátok! – mondta dühösen Shanon majd lesietett az alagsori garázsba és kivette a sárkánykardot a kocsijából majd felült anyja egyik motorjára, ami meglepően jó állapotban volt.

Shanon nem tudta, hogy anyja egyik számlájáról havonta utalás ment egy megbízható régi emberének, aki folyamatosan karban tartotta az itt parkoló járműveit. Shanon most felült a motorra és elindult vele Takegawa háza felé. Miután átszáguldott a városon egy erdős kanyargós részhez ért, ami a Takegawa birtokhoz vezetett.

Fél óra múlva el is ért a rácsos vaskapuhoz, de nem lassított, hanem kezét megmozdítva egy lökéshullámot indított el, ami kiszakította a hatalmas vaskaput a helyéből ő pedig meg sem állva tovább száguldott a ház felé. Mikor a ház elé ért leszállt motorjáról közben tíz Jakusa szaladt ki a házból. Shanon előkapta két pisztolyát és egyszerre tüzelt mind a két fegyveréből. Akio nagyon jól megtanította neki a különböző fegyverek használatát, rendszeresen mentek célba lőni, és egyszer-egyszer még a taktikai kiképzőközpontba is elvitte magával, ami a különleges erőknek volt fenntartva. Shanon kiváló lövész volt így minden egyes lövése telibe talált és minden lövése halálos volt. A tíz Jakusa pár másodperc múlva már holtan hevert a földön, de közben a lövések hangjára még több Jakusa özönlött ki a házból. Shanon látta, hogy ennyi ember ellen már kevés a pisztoly ezért koncentrálni kezdett és előhívta magából az UKAMI-t.

Miután átváltozott, lekapta bukósisakját és előhúzta a hátára rögzített sárkánykardot, közben morgó hangot adott ki magából és a távolból egyre közelítő farkas vonyítást lehetett hallani. A Jakusák riadtan néztek Shanonra, majd a távolba, ahonnan mozgásra figyeltek fel. Egyre több farkas özönlött be a kidöntött kapun keresztül, míg végül Shanon körül több százan gyűltek össze.