SHAWN LEONARD

SZELLEMEKKEL
SUTTOGÓ

TANÍTÁSOK A TÚLVILÁG TITKAIRÓL

ÉDESVÍZ KIADÓ
BUDAPEST

A fordítás az alábbi kiadás alapján készült:

Shawn Leonard / Spirit Talker

Originally published in 2023 by Hay House Inc., USA

A Hay House-rádió a www.hayhouseradio.com
internetes oldalon érhető el.

Fordító

Dezséry-Szük Dorottya

Szaklektor

Dudich Ákos

Szerkesztő

Lukács Tamás

Olvasószerkesztő

Kótai Kata

Copyright © Shawn Leonard, 2023

Hungarian translation © Dezséry-Szük Dorottya, 2024

Hungarian edition © Édesvíz Kiadó Kft., 2024

Cover design © Édesvíz Kiadó Kft., 2024

Minden jog fenntartva.

A könyv – a kiadó írásos jóváhagyása nélkül – sem egészében, sem részleteiben nem sokszorosítható vagy közölhető, semmilyen formában és értelemben, elektronikus vagy mechanikus módon, beleértve a nyilvános előadást vagy tanfolyamot, a hangoskönyvet, bármilyen internetes közlést, a fénymásolást, a rögzítést vagy az információrögzítés bármely formáját.

A könyvben olvasható információk csupán tájékoztató jellegűek, nem pótolják egyetlen egészségügyi probléma diagnózisát, kezelését sem. Nem helyettesíthetik a képzett egészségügyi szakemberrel folytatott konzultációt. E könyv tartalma csupán segítséget nyújt egy egészségügyi szakember által előírt ésszerű és felelős kezelési programhoz. A szerző és a kiadó semmiféle felelősséget nem vállal a könyv tartalmának félreértelmezéséért vagy téves alkalmazásáért.

ÉDESVÍZ KIADÓ, BUDAPEST

Felelős kiadó: Novák András igazgató

Főszerkesztő és gyártásvezető: Dudich Ákos

Tördelő: Skiathos Visuals

Borító: eyelab.dk

Elektronikus formátum
Békyné Kiss Adrien

EPUB ISBN 978-963-507-529-4

MOBI ISBN 978-963-507-530-0

Kedves Olvasó!

Az Édesvíz Kiadó célja megalakulása, 1989 óta, hogy útmutatást, támaszt, kihívást nyújtson azoknak, akik a tudatos önismeret és önfejlesztés egész életen át tartó útjára léptek. A Kiadó csapata azóta is minden nap azon dolgozik, hogy megtaláljuk és megjelentessük azokat a könyveket, amelyek céljai elérésében (vagy keresésében) leginkább segítik Önt.

Ahogy az élet minden területén, könyvkiadói hivatásunkban is a megújulás, az innováció az egyik legfontosabb szempont.

Elkötelezettek vagyunk a nyomtatott és az elektronikus könyvkiadásban egyaránt. Ezért használjuk ki az ebook kínálta lehetőségeket is: ezzel a XXI. századi technikával környezetkímélőbben és az Ön számára is olcsóbban tudjuk eljuttatni Önhöz azt, amit szeretne, mint a nyomtatott verzióval. Ráadásul a régi, boltokban talán már nem is kapható könyveinket digitálisan ismét megtalálhatja.

Az olvasás élménye és szeretete az Édesvíz Kiadó hitvallása: legyen az nyomtatott vagy elektronikus, megvásárolt vagy illegálisan letöltött. Lényeg, hogy az Üzenet, a Könyv eljusson Önhöz.

Ugyanakkor mire Ön ezeket a sorokat olvassa, addigra akár ezernél is több órányi munkánk és jelentős kiadásaink vannak a megjelentetésben.

Ezért hálásan megköszönjük, ha könyvünket illegális letöltés helyett megvásárolja, és ezzel hozzájárul Kiadónk fenntartásához és további könyvek kiadásához. Cserébe mi igyekszünk minden kiadványunkat egyre könnyebben és olcsóbban elérhetővé tenni az Ön számára.

Szívesen fogadunk minden visszajelzést, amelyet megfontolva még többet tehetünk azért, hogy Ön, kedves Olvasó, elégedett legyen Kiadónkkal és könyveinkkel.

Köszönjük együttműködését!

Jó olvasást kíván:

Novák András

alapító tulajdonos

Kapcsolat:

szerkesztoseg@edesviz.hu

www.edesviz.hu

Ezt a könyvet azoknak ajánlom, akikkel kapcsolatba kerültem az utam során, akik mind támogattak abban, hogy azzá válhassak, aki ma vagyok. Apámnak, Jamesnek, aki e világ elhagyásának áldozatával mutatta meg számomra a fényt. Szellemvezetőimnek, Samnek és Victoriának, az őseimnek és a szellemtörzsemnek.

Hálával tartozom a véneknek és az általam megismert őslakos közösségeknek, hogy megosztották velem a fényüket és a tudásukat.

Szívből ajánlom e könyvet minden egyes szellemnek, aki rám bízta az üzenetét.

Wela’lioq – Msit No’kmaq
Köszönöm mindenkinek. – Mindnyájan rokonok vagyunk.

TARTALOM

Előszó

Bevezetés

1. Eljött a felejtés ideje

2. A fény és a sötétség

3. Viszlát, Új-Skócia!

4. Üdv, Alberta!

5. A szellem hallatja a hangját

6. Kérj és megadatik

7. A szellem keresése

8. Vissza az időben

9. Levelek nappal, túlvilági üzenetek éjjel

10. Legyen meg a te akaratod

11. Kommunikáció a szellemekkel

12. Keressetek és találjatok

13. Kalózok és paranormális élmények

14. A szellemvilág lehorgonyzása a Costcóban

15. Figyeljünk a testünkre

16. Sastoll-medicina

17. A nagy oldalba bökés

18. Megjelenik a vén

19. A megerősítés jelentősége

20. Egy váratlanul megszólaló hang

21. Álmok és Gábriel

22. Útmutatásra volt szükségem

23. Egy régi ismerős látogatása

24. Egy kis figyelmet, tessék!

25. A Szellemekkel suttogÓ tévésorozat

26. Második évad, tizenharmadik epizód

27. Az őseim mellettem vannak

28. Segítő totemállat

29. A kék ember

30. Rokonságom

31. A szavak hatalma

32. Teremtsünk teret a befogadáshoz

33. Tisztánérzékelés és tisztánérzés

34. Tisztánlátás: hiszem, ha látom

35. Tisztánhallás: hallani azt, amit mások nem

36. A másik három „tiszta” képesség

37. A túloldal bölcsessége

38. A négy szent tűz tanítása

Összegzés

A szerzőről

ELŐSZÓ

Orvosságos asszonyként, sikerkönyvek szerzőjeként és spiritualitással foglalkozó vállalkozóként több ezer emberrel dolgoztam már együtt, aki a személyisége legmélyebb rétegeit fürkészi. Az őslakosok tudása és életmódja hívta be őket az én megszentelt terembe, ahol az együtt töltött idő során emlékezhettek és megújult kapcsolatot találhattak. Spirituális nevem, a Gyógyító Szivárvány Asszony a lélekmunkám lényegét fejezi ki: híd vagyok, amely segíti az embereket együttérzéssel kapcsolódni egymáshoz. Ebben az időszakban a bolygó minden lakója vágyik az újrakapcsolódásra és az énjéhez való hazatérésre. Medicináim az őseimtől az idők kezdete óta átörökített bölcsességre támaszkodva segítik áthidalni a földi és a szellemi birodalmat.

Őslakosként annyi traumát éltünk át, hogy teljesen elszakadtunk a spiritualitásunktól és a Föld tanításaitól. A gyarmatosítás ettől a szent köteléktől próbált megfosztani minket. A Földhöz, a teremtéshez és a szellemvilághoz való kötődésünket primitívnek és istentelennek ítélték. Annyi minden megtört, és annyira eltávolodtunk a hagyományos életmódunktól, hogy bátorságot igénylő, emberpróbáló kihívássá vált a csontunkban és vérünkben hordozott medicináink visszakövetelése, felidézése és megosztása.

A képességeink megosztása átütő erejű, élményekkel teli utat ígér, mivel nemzedékek sebeit hordozzuk a vérünkben. Ez az út nem a gyenge szívűeké, hiszen tudatosan kell az igazság, a szeretet, a bátorság, az alázat, az őszinteség, a bölcsesség és a tisztelet hét szent nagyapai tanítását választani. Shawn Leonard is ezt az utat választotta, azt az ösvényt, amelyen az anishinaabe törzs tanítása szerint mino-bimaadiziwin, „jó úton halad”.

Pár éve megpillantottam az APTN kanadai őslakos tévécsatorna Szellemekkel suttogó{1} című műsorának reklámját. Csodálattal néztem, hogyan osztja meg medicináit a világgal nyíltan és bátran ez az alázatos, ugyanakkor erős kisugárzású bennszülött férfi. Ritkaság, hogy egy őslakos közkinccsé tegye a javait. A gyöngyfűzés, a dobolás, a tánc átadása megszokott dolog. Az őslakos médiumi munkáé nem igazán. Tudtam, hogy más nemzetségből, mégis ugyanabból a kultúrából származunk, így izgatottan figyeltem, ahogyan megosztotta a világgal a szellem által irányított munkáját.

Emlékszem, azt éreztem, rezonál bennem az útja, hiszen ő is világok között élte az életét. Borzasztóan inspiráló és izgalmas volt látni, milyen pontossággal és precizitással szólítja meg a földi léten túli birodalmakat. Követni kezdtem a karrierjét, és a pálya széléről szurkoltam neki. Tiszta szívből hiszem, hogy ha egyetlen őslakos hangja is eléri a célját, mindannyiunk hangja messzebbre elhallatszik majd. Shawn taposta ki előttem az ösvényt, és bennszülött látnokként továbbra is ezt teszi.

A Szellemekkel suttogó – őslakos indián történetek és tanítások egy mikmek pszichikus médium tollából Shawn Leonard gyógyító útjának zseniális összefoglalása. A bölcsesség átörökítésének hagyományos módszereihez híven ez a könyv életszerű és mély üzenetekkel teli történeteket ad közre, amelyek az útját övező élmények, személyek és szellemi kapcsolatok előtt tisztelegnek. Ez a könyv az isteni esszencián való tűnődésre hív, amely szellemi formában mindannyian voltunk a fizikai testünkbe lépés előtt. Ez ugyanaz a létforma, amelybe visszatérünk majd a földi létünk végén. Mi több, ezek az igaz történetek hitelesítik a két világ között húzódó vékony fátyol létezését is.

A könyv lapjain megidézett gondolatok folyamatosan a spirituális energia örökké tartó létezésére emlékeztetnek. A történetek gyakran az öröm és az együttérzés könnyeit hívták elő, miközben érezhető a szívre ható potens medicina ereje is, amelyet Shawn az emberiség számára tartogat.

Szellemekkel suttogóként Shawn meg van áldva egy különleges nyelvnek, a szellem nyelvének ismeretével. Ez a könyv arra ösztönöz, hogy az isteni teremtésenergiával való kapcsolatunkon elmélkedjünk. Különösen akkor hatékony ez az elmerengés, amikor a külvilág el akar fordítani igaz természetünktől. A vénekkel és más hagyományos tanítókkal való közös tanítás és tanulás területén Shawn a bölcsesség valódi őrzője, aki őslakos medicinákkal kíván egyensúlyba hozni és támogatni minket abban, hogy megfelelő viszonyban élhessünk a Földdel és embertársainkkal.

Ez a könyv meggyógyítja majd az összetört szíveket, és reményt ad sokaknak. Megosztott világunkban a tudatunkba, a szívünkbe és az elménkbe juttatja az annyira vágyott fényt. Shawn történeteinek köszönhetően azok is értékesnek érzik majd magukat, akik elidegenültek az életcéljuktól vagy e világi létüktől. A Szellemekkel suttogás olvasása során minden egyes fejezet lehetőséget kínál arra, hogy bízzunk abban a valóságban, amely túlmutat a mi földhöz kötött fizikai létezésünkön. E könyv szavai arra emlékeztetnek, hogy mozgásban lévő energia vagyunk, és a halál nem a vég. Örök fényünk azon túl is sugárzik.

Shawn hangja őslakos médiumként új energiát visz a spirituális tanítók és vezetők világába. Rendkívül hálás vagyok nek, hogy példát mutat, új szemléletre ösztönöz, és magára vonja az emberek figyelmét. Miközben a mino-bimaadiziwin útját járja, minden egyes lépése valóságos gyógyír a bolygó számára. A mű „kötelező olvasmány”, amely által reményeim szerint te is felidézed a teremtésben elfoglalt szent helyedet.

Chi miigwetch (Köszönöm)

Asha Frost

Nenaandawi Nagweyab Kwe

Healing Rainbow Woman (Gyógyító Szivárvány Asszony), Daru klán

A „You Are the Medicine” című bestseller szerzője

BEVEZETÉS

Kwe’, welta’si na’ pekisin („Szia! Örülök, hogy megérkeztél!”, mikmek nyelven).

Az élet elképesztő ajándéka révén mindannyian halljuk a belső hívó szót: legyünk a legjobbak, és tanuljuk meg feltétel nélküli szeretni önmagunkat és másokat. E szereteten keresztül fedeztem fel a saját belső hívásomat és életcélomat.

Az élményeimből nyert bölcsesség és tudás szó szerint sorsfordító erejű volt. Olyan mértékben vált világossá a fizikai síkon töltött időm röppályája, hogy minden szempontból megváltoztatta a valóságérzékelésemet. Hatására rájöttem, hogy mindannyian még a halál után is össze vagyunk kapcsolódva annyira, hogy számomra a halál elvesztette a súlyát, hiszen csak káprázat.

Tudományos módszerekkel azt tanították nekünk, hogy az energia nem vész el, hanem átalakul valami mássá, vagy áthelyeződik valahová máshová. Az azonban nem magyarázható el ugyanezzel a módszerrel, még a modern tudomány eszközeivel sem, hogy mivé vagy hová alakul. A fizikai létünk után nem szűnik meg az életünk, hanem valódi lényegünkké (szellemmé) alakulunk át, és visszatérünk a fényben lévő, valódi otthonunkba.

Visszatekintve már látom, hogy a tapasztalataim miként vezettek el a mai tudásomhoz és felfogásomhoz. Ebben a könyvben a valódi életben szerzett kivételes tapasztalataimról írok, amelyekben valódi e világi és túlvilági személyek szerepelnek. Ha nem én éltem volna át mindezt, nem biztos, hogy bíznék a leírtak hitelességében.

A szellemekkel való kommunikációm során megtanultam egy új nyelvet, a szellemekét, amely egyetemességével túlmutat bolygónk minden nyelvén, sőt a világegyetem minden más bolygóján beszélt nyelveken is.

Soha nem vettem belőle leckét, spirituális tanfolyamot sem végeztem. Csak úgy felfedte magát számomra, én pedig éreztem, hogy ez lesz a valódi hivatásom az életben, amit talán egy lélekszerződés is rögzített a jelenlegi inkarnációmat megelőzően. Lehetséges, hogy így választottak ki arra, hogy segítsem az embereket a szellemi világ újszerű értelmezésében.

Noha sokan ajándéknak tekintik, számomra ez a tudás és megértés nem az. Inkább azt szoktam mondani, beszélek egy másik nyelven is, szellemekkel suttogó vagyok. Áldásnak tekintem az átélt élményeket, amelyek átalakították a szüntelenül változó valóságomat.

Életutam során megismerhettem a szellemvilágot, a szellemkommunikációt, a szellemvezetőket, az angyalokat, a totemállatokat és a reinkarnációt. A legnagyobb hálával elveszett őslakos kultúrám és spirituális kincseinek újrafelfedezése töltött el.

Az őslakosokban mindig csodálatos módon volt egyszerre jelen az élet és a szellem. Ezt elvették tőlünk, most azonban eljött az emlékezés ideje, és a pillanat arra, hogy helyreállítsuk az elvesztett egyensúlyt a világunkban. Mindannyian az élet egyetlen szent körében élünk.

Könyvemmel és az élményeim megosztásával azt szándékozom elérni, hogy hozzám hasonlóan láthasd a világot, hiszen mindenki más mértékben lát bele a szellemvilágba. Én is nap mint nap gyarapítom a tudásom a kultúrámon, az olvasmányaimon, az élő műsoraimon és a szellemvilággal való találkozásaimon keresztül.

Reményeim szerint a történetem, a bölcsességem és a tudásom segít majd neked másként tekinteni a fizikai és a spirituális világra. Nézőpontod megváltoztatásával a saját életedben is felfedezheted ezeket a nagyszerű ajándékokat, és új szemmel tekinthetsz a szellemvilágra. Rendelkezel majd a bölcsességgel és a látásmóddal ahhoz, hogy tudjad, mindannyiunkban él a teremtő. Képes leszel arra, hogy lásd, érezd, halld és ismerd a benned élő szellemet, és helyreállítsd magadban az élet és a szellem egyensúlyát.

Határozottan hiszem, hogy a látható és a láthatatlan univerzum teremtményei vagyunk, teremtőnk pedig a nagy szellem. Az emberi test közel 99 százalékban hat elemből épül fel: oxigénből, szénből, hidrogénből, nitrogénból, kalciumból és foszforból. Ha a részecskéket lebontod, nem találsz szilárd anyagot, csak energiát, amely a folyton változó rezgésszinteden vibrál.

Ez azt jelenti, hogy minden pillanatban sejtszinten teremtődünk újjá. Minden egyes új élményünkkel pedig spirituális szinten is. Ugyanakkor mindannyian tudatos, élő emberi lényekként létezünk. Nem lehetne tudatosságunk, ha nem lenne belőle bőségesen a világegyetemben, illetve ha nem lennénk a részei, és nem abból épülnénk fel.

Mielőtt bekövetkezett volna a jelenlegi földi formánkat eredményező inkarnáció, a teremtő szeretetteljes energiája ölelt körül bennünket. Valódi formánk a szellem, ami azt jelenti, soha nem váltunk külön sem a teremtőnktől, sem pedig a szellemek átfogóbb tudatosságától.

Minden egyes személy egyformán fontos, és átélt tapasztalataink révén a teremtő is velünk fejlődik ebben az életben és minden más életünkben. Teremtőnk tapasztalata mindenre kiterjed a világunkban, sőt az univerzum összes bolygóján.

Nem lehet minket elszakítani attól, ami bennünk van, és ami körbevesz. A teremtő szeretetének köteléke tart össze mindannyiunkat. Amikor szeretjük a családunkat, a barátainkat, a háziállatainkat, a bolygónkat, amikor csodáljuk a világegyetem végtelenségét és nagyszerűségét, akkor a teremtőt szeretjük és becsüljük. Egyek vagyunk mindannyian.

Ha úgy érzed, elszakadtál a szellemvilágba távozott szeretteidtől vagy a kedvenc háziállatodtól, jusson eszedbe, hogy ez is csak illúzió. Hadd segítsek megérteni: ők továbbra is veled vannak, és kommunikálnak veled. Örülök, hogy teremtőnk, a nagy szellem ehhez a könyvhöz irányított téged. Imádkozom, hogy a tapasztalatom, a történetem és a tudásom felvilágosító erejű lehessen, és friss szemszögből értelmezhesd mind a szellemvilágot, mind pedig a szellemi kommunikációt.

Végül remélem, hogy a történeteim segítenek majd felidézni, ki is vagy, kiegyensúlyozottan járod majd utad az élet szent körében, abban a tudatban, hogy isteni céllal rendelkezel, és ahogyan mindig is voltál, most is szellem vagy.

Wela’lin (Köszönöm!)

Élvezd és szeretettel add tovább a bölcsességemet.

1. FEJEZET

NUTA'QEK WANTA'SIN

ELJÖTT A FELEJTÉS IDEJE

Egy kívülálló számára teljesen átlagosnak tűnhetett életem korai szakasza, a valóságban azonban szokatlan élményekben bővelkedett. Ezeknek a rendkívüli tapasztalásoknak köszönhetem, hogy eljutottam idáig: szellemekkel suttogó, másnéven médium vagyok. Úgy vélem, a sorsom ez az élet. Örökké hálás leszek anyámnak, aki katolikus hite ellenére erősen hitt a túlvilági életben, és úgy vélte, a szellem képes kommunikálni a még élőkkel. Ötéves koromban, egy éjjel megjelentek a szobámban a nem sokkal korábban elhunyt nagyszüleim, hogy közöljenek valamit. Az édesanyám szerint ez teljesen normális volt, hiszen az emberek gyakran látogatnak meg minket nem sokkal a haláluk után. Amikor megtudta, hogy a képzeletbeli barátom, Sam megbotránkoztató dolgokat mesél nekem, csak annyit reagált: „Nem értünk egyet Sammel.” Annak hallatán, hogy éjszakánként elhagyom a testem, és a környéken repdesek, mindössze annyit mondott: „Csak el ne felejts visszaérni reggelre!”

Sam a gyerekkorom egyik fontos spirituális szereplője volt, aki soha nem rémisztett meg, és akit nem akartam elküldeni. A felnőttek képzeletbeli barátnak hívják. Sam azonban korántsem volt a képzeletem szülötte. Hűséges társamnak bizonyult ötéves koromig, aki játék közben mindig megjelent. A húszas évei végén, a harmincas évei elején járhatott, 180 centi magas lehetett. Piszkosszőke haja és szúrós, kék szeme volt. Bár teljes mértékben hús-vér embernek tűnt, Sam volt az egyik szellemvezetőm, sőt valójában még most is az.

Samet láttam, hallottam, még éreztem is. Megfogta a kezem, néha játékból még lökdösött is. Olyan valódi volt számomra, mint bármely élő személy, így nagy traumát éltem át, amikor nyomtalanul eltűnt. Egy átlagos napon történt. Az alagsorban játszottam a kisautóimmal. Sam is ott volt, mint mindig, de ezúttal közölte, hogy mennie kell. – Shawn – mondta –, ne feledd, mindig veled leszek, akkor is, ha éppen nem látsz. Ha szükséged lesz rám, csak hívj!

Ekkor fényvillanást láttam, és eltűnt.

Hirtelen olyan magányosnak éreztem magam, mint még soha, ami egészen szokatlannak tűnt. Egész nap sírtam. Próbáltam szólni hozzá, de többé nem láttam, nem hallottam. Teljesen összeomlottam.

Pár évvel később megint volt egy személyes élményem Sammel. Ezúttal nem fizikai formában jelent meg, hanem úgy, hogy megértsem: ígéretéhez híven még mindig velem van. Éppen akkor tanultam biciklizni, és óvatlan módon meredek domboldalakon állítottam fel vakmerő ugratókat. Aztán amikor rosszul hajtottam fel az egyikre, a levegőbe repültem. Hirtelen az az érzésem támadt, hogy valaki megragad és felegyenesít, így nem fejre estem, hanem lábbal értem földet, és sértetlenül megúsztam. A többiek csak ámultak, ahogy én is. Azt hitték, csoda történt, de én tudtam, hogy Sam tette.

Annak ellenére, hogy ötéves korom után a szellemvezetőm fizikai formában többé nem jelent meg nekem, számos más varázslat maradt az életemben. Például az, hogy éjszaka el tudtam hagyni a testem, és berepülhettem a várost. Mindannyian ismerjük, milyen, amikor repülünk álmunkban, de ez az élmény merőben más volt. Egyrészt kivétel nélkül minden éjjel megtörtént az ébrenlét és az alvás közötti különös állapotban. Másrészt a város ilyenkor egészen más arcát mutatta. A szürkülethez hasonló félhomály ereszkedett rá, amit idővel a mi síkunkra ráépülő asztrális világ fényének tekintettem, amelyhez gyerekkoromban közvetlen hozzáférésem volt.

Ugyanaz megismétlődött minden éjjel. Elalvás után a házunk előtt állva találtam magam. Ezután eldöntöttem, merre menjek, majd az égen végigcikázva odarepültem. Változatlannak tűnt a domborzat, ahogy az épületek elhelyezkedése is. A lényeges különbség annyi volt, hogy ebben a szürke világban nem éltek emberek. Egyetlenegyszer fordult elő, hogy találkoztam valakivel.

Egy hosszú, sötét színű, viktoriánus ruhát viselő idősebb hölgyet láttam a telefonpóznák fölött lebegni. Mary Poppinshoz hasonlóan esernyőt tartott a kezében, és mintha az 1800-as évekből lépett volna elő. Amikor meg akartam szólítani, csak rám pillantott, felszegte a fejét, és továbbsiklott. Az élménytől izgatottan keresni kezdtem még valakit ebben a szürke világban, de hiába: Davidet, aki az osztálytársam volt, és hatévesen leukémiában halt meg. Elhunytakor közöltem anyámmal, hogy az éjjeli repülésem alkalmával próbálok rálelni. Aznap este az otthonához repültem, de senkit sem találtam. Másnap reggel elmeséltem anyámnak, hogy nem láttam, ő pedig megnyugtatott, hogy bizonyára a mennyben van, ezért alakulhatott így a dolog. A korabeli ruhába öltözött nőnek és David eltűnésének az élménye egyaránt formálta az asztrális világról alkotott vélekedésemet.

Véleményem szerint ez egy alacsony rezgésszintű hely lehetett, ahol a fényt teljesen be nem fogadó lelkek élnek. A föld és a szellemvilág valósága között létező helyről van szó. Közel nyolc-kilenc éves koromig kalandoztam így, és tisztán emlékszem arra, hogyan hagyott el a repülés képessége. Amikor elaludtam, továbbra is a házunk előtt találtam magam, azonban többé már nem tudtam elrugaszkodni a földtől.

Akkoriban még nem tudhattam, hogy az éjszakai repüléseim, a nagyszüleim látogatásai és a Sammel való beszélgetéseim csak ízelítőül szolgálnak az ezután következőkhöz. Ahhoz azonban, hogy emlékezzek, először felejtenem kellett.

2. FEJEZET

KEJITPAQTEK AQ WESOQWEK

A FÉNY ÉS A SÖTÉTSÉG

És felejtettem is.

Tizenöt éves koromra tündérmesének tűnt minden, ami nem a hétköznapi valóságommal volt kapcsolatos. A szellemvilággal való futó találkozásaim helyett lányokba zúgtam bele, gitározni tanultam, és ismerkedtem a felnőtt élettel. Ez utóbbi szempontból a legnagyobb tanítóm az apám volt, akinek huszonkét éves katonai szolgálattal a háta mögött csak három év kellett a nyugdíjba vonuláshoz. Közölte, hogy elege lett az utazgatásból, és hogy hosszú időkre távol legyen a családjától. Úgy tervezte, tovább dolgozik, és keres pénzt, de közben a nyugdíját a családra fordítja.

1987 őszén garázst épített, hogy ott bütykölhesse az autóit télen. Október 14-én épp befejeztük a szerkezet felépítését, és már csak a beton kiöntésére vártunk. Rövid pihenőt tartottunk a konyhában, hogy megigyunk egy pohár vizet, amikor feltűnt, hogy apám milyen erősen izzad. Azt hittem, a kemény munka az oka, de közölte, hogy görcsöl a bal karja, és hangosan lamentálva azt kérdezte, hogy aggódjon-e miatta.

Két nap múlva aztán arra ébredtem, hogy anyám segítségért kiáltozik: „Valami baj van apáddal! Járó motorral áll a kihajtón, de semmire nem ébred fel!”

Vészhelyzetben az idő sokszor viselkedik furcsán. Apám újraélesztési kísérletének pár röpke perce roppant lassan telt. Próbáltam életet lehelni belé, de kétségeim voltak, hogy elégszer végzem-e a mellkaskompressziót. Hiába. Emlékszem, hogy rákiáltottam: megparancsoltam a lelkének, lépjen vissza a testébe, térjen vissza hozzánk. Könyörögtem a teremtőnek is. Egyszer csak megérkeztek a szomszédok, én pedig bementem a házba, hogy közöljem anyámmal: apa nem jön vissza többé.

Alig 42 évet élt. A következő napokra nem emlékszem. Nem akartam elhinni, ami történt, nem tudtam figyelni semmire. Megbuktam kilencedikben, mert hiába jártam be az órákra, lelkileg nem voltam jelen. Mondanom sem kell, mennyire nehéz időszak volt ez.

A rá következő évben azt csináltam, amit a többi tizenhat éves: bömböltettem a zenét, megnövesztettem a hajamat, beléptem egy zenekarba, füvet szívtam, és haza se mentem hajnalig. Anyám borzasztóan mérges volt azért, mert ki-be osontam a házból. Majdnem egy évvel apám halála után, egy októberi estén, megint későn értem haza. Nem akartam felébreszteni anyámat, így az alagsorban aludtam. Elalvás után hirtelen felébredtem, és a testemen kívül találtam magam. Lepillantva láttam, ahogy fekszem a kanapén. Ez annyiban hasonlított a gyerekkori repülős álmaimhoz, hogy rendkívül éberen figyeltem, és tudtam, hogy valami szokatlan történik velem.

Hirtelen óriási fehér fény jelent meg a szoba közepén. A legerőteljesebb, legfehérebb fény volt, amelyet valaha láttam, arra a fehér villanásra emlékeztetett, amellyel Sam eltűnt az életemből. Ez a fény azonban nagyobb és élénkebb volt, és egy pillanatnál hosszabb ideig is tartott. Nem tűnt el. Legnagyobb meglepetésemre és örömömre az apám lépett ki belőle.

Elképesztően nézett ki: makkegészségesen, széles mosollyal jelent meg, ezúttal a jellegzetes szemüvege nélkül, és fehér palástot viselt. Ahogy rám nézett, roppant szeretetet és örömöt sugárzott; miközben visszamosolyogtam rá, a „csillámló” szó jutott az eszembe. Annyira életteli volt.

– Úristen, apa! – amint ezek a szavak elhagyták a számat, az emelkedettség hangulata dühbe csapott át azért, hogy mi az ördögért hagyott itt minket. Elmondtam neki, mennyire rosszra fordultak a dolgok a halála után, anya mennyit küszködött a jelzálog kifizetésével. – Alig láttalak, soha nem voltál itthon… aztán még meg is halsz? Ez nem igazság!

Apa csak mosolygott, és nyugalomra intett: – Szeretnék elmondani neked pár dolgot, Shawn – mondta. – Először is tudnod kell, hogy jól és jó helyen vagyok. Mondd meg anyának és a bátyádnak, hogy szeretem őket, és vigyázok rájuk.

Folytatta, de közben én a mögötte lévő fénybe pillantottam. Díszes márványoszlopokat láttam. – Ezt most nem fogod megérteni –, mondta –, de mindennek van oka. Eljött az ideje, hogy menjek, ez pedig a terv része volt már akkor is, mielőtt te vagy én megszülettünk volna. Eljött az ideje annak, hogy hazamenjek.

Mintha ez nem lett volna elég, tovább magyarázott. – Azt akarom, hogy emlékezz erre a fényre; ez a fény a minden. Segíteni fogsz másoknak, hogy ezt felismerjék, ahogyan azt is, miért vagyunk itt, és hová távozunk a halálunk után.

Ez az információ kizökkentett. – Mégis, miről beszélsz? – kérdeztem.

– Tudom, hogy úgy tűnik, ennek most semmi értelme, de később összeáll a kép – felelte.

Teljesen felzaklatott. – Hogy érted, hogy segíteni fogok az embereknek? Mégis, hogyan képzeled ezt?

Tele szeretettel mosolygott rám. – Ne aggódj! Ha eljön az idő, Shawn, nem kell majd tenned semmit! Egyszerűen megtörténik. Pontosan érteni fogod, mire gondoltam.

Miközben beszélgettünk, rabul ejtett az apám mögött feltáruló világ, amelyből felbukkant. Leginkább a vonzó, pazar fényár és a belőle áradó érzés kötötte le a figyelmemet. Volt benne valami hívogató, többet akartam látni abból a világból, amelyben az apám élt.

Apám hirtelen elkomorult, mintha csak olvasott volna a gondolataimban. – Shawn, nézni nézheted, de még nem engedhetlek be ide.

– Miért? – kérdeztem. – Ígérem, hogy azonnal visszajövök.

Azt felelte: ha belelépek a fénybe, benne akarok majd maradni. Miközben ezt kimondta, éreztem a mögötte húzódó tér úgynevezett valóságosságát. Nehéz elmagyarázni, mert a többségünknek valósnak és szilárdnak tűnik a világunk, azonban a kettőt összevetve számomra a mi fizikai valóságunk eltörpült és elhalványult amögött, ami apám mögött állt. Irtózatosan szerettem volna megtapasztalni. Még apám mögé is próbáltam férkőzni, de a homlokomat finoman megérintve félbeszakított: – Shawn, emlékezz, mit mondtam!

Aztán hirtelen újra a testemben találtam magam, a kanapén. Hosszú ideig feküdtem ott, bámultam a teret, ahol apám és a fény megjelent, áhítva mindkettő visszatérését.

Soha nem történt meg.

3. FEJEZET

NMU'LT'S NO'PA SKO'SIA

VISZLÁT, ÚJ-SKÓCIA!

Nagyon megnyugtató volt viszontlátni apámat, különösen azt, hogy ilyen jól van, és ennyire boldog. Velem maradt az élmény.

Titokzatosan hangzott apám megjegyzése, hogy a jövőben segíteni fogom az emberiséget, és hamar meg is feledkeztem róla. Nem tudtam beilleszteni a képbe. Újra biztosította az életemet a tudat, hogy apám szeret, és vigyáz rám. Ekkor kezdtek megváltozni a dolgok.

Új barátokra tettem szert, akik a többi középiskolással ellentétben nem rajongtak a marihuánáért. Elkezdtem gitározni, de ezúttal komolyan. Randiztam valakivel, és életemben először szerelmesnek éreztem magam.

Egyre jobb jegyeket szereztem, aztán a barátaimmal együtt leérettségiztem. Hirtelen el kellett döntenünk, mit kezdjünk az életünkkel. Mindig is szerettem a szabadban lenni és fizikai munkát végezni, így a fűrésztelep tűnt a legjobb választásnak.

Kimerítő meló volt, a kollégák pedig nyers modorúak. Egy hónapig bírtam, ami éppen elég volt ahhoz, hogy kimatekozzam: a fűrésztelepen sosem keresek majd többet óránként 14 dollárnál.

Ekkor került be a képbe az új-fundlandi nagymamám. Szólt, hogy Sam nagybácsikám éppen halászsegédet keres. Imádtam a családom ezen ágával tölteni a nyarakat, így azonnal rábólintottam, és a következő egy évben vérbeli halászéletet éltem. Sok időt töltöttem a nagymamámmal is. A gyerekkoromból tudtam, de nem tűnődtem rajta sokat, hogy a nagyanyám a Conne-folyó melletti miawpukek őslakos közösségben nőtt fel. Mikmek származású volt, de a nagyapám miatt elhagyta a közösséget. Többször visszalátogattunk a szülőföldjére, de a mikmek hagyományokról nem nagyon beszéltünk.

Az Új-Fundlanden töltött idő alatt azonban mindez megváltozott. A nagymamámmal gyakran maradtunk fent kártyázni, ilyenkor cigarettázás közben történeteket mesélt a családjáról és a gyermekkoráról. A nagyanyja orvosságos asszony volt, így ő maga is járatos volt a gyógyírekben.

Az egyik legfontosabb és legmeglepőbb dolog, amit a nagymamámról megtudtam, az, hogy olyan dolgokat hallott és érzett, amiket senki más. Számára nem volt szokatlan jelenség, hogy mosogatás közben hirtelen kézbe vett egy seprűt, és kirohant vele. Néztem, amint valami számomra nem látható dolgot üldözött az udvaron, miközben kiáltozott, és hadonászott a seprűvel. Kifulladtan, de győzedelmesen tért vissza. – Csak egy gonosz szellem volt – jelentette ki –, de elkergettem!

Most már tudom, hogy ugyanabban az áldásban részesültünk mindketten: képesek voltunk felvenni a kapcsolatot a szellemekkel.

Egy idő után kapcsolatba lépett velem az anyám legkisebb húga, aki Calgaryban élt, és akinek az udvarlója egy irodabútorok gyártásával foglalkozó cégnél dolgozott. A cég szépen növekedett, új alkalmazottakra volt szükségük. Mérlegeltem a lehetőségeimet: vagy Új-Skóciában maradok a fűrésztelepen, vagy visszatérek Új-Fundlandbe. Vagy harmadik megoldásként valami merőben új dologba vágok bele.

Végül ez utóbbi mellett döntöttem. Calgary izgalmas nagyvárosnak tűnt, én pedig nyitott voltam az újdonságokra. Bepakoltam a táskámat, és vásároltam egy jegyet csak oda. Volt szállásom, 200 dollár a tárcámban, és munkalehetőségem kilátásban.

Nagy levegőt vettem, elköszöntem Új-Skóciától, és új fejezetet nyitottam az életemben. Ezáltal egy ajtó tárult fel előttem, amely számomra is meglepő módon a jövőbeli énemhez vezetett.

4. FEJEZET

KWE' ALBERTA

ÜDV, ALBERTA!

Alig egy hete laktam Calgaryban, és már állást is kaptam az irodabútor-gyártó cég fémgyártási osztályán. Nem sokkal később, Kanada nemzeti ünnepén egy koncerten vettem részt barátokkal, ahol megismerkedtem a leendő feleségemmel, Marissával. Felpörgött az életem.

Kapcsolatunk két éve után Marissa teherbe esett, és úgy döntöttünk, összeházasodunk a baba megszületése előtt. Határozatlan idejű szerződést kötöttem a céggel, és az egyedi irodabútorokra szakosodtam. Élveztem a munkámat, úgy éreztem, megtaláltam a helyem.

Visszagondolva csodálattal tölt el, ahogyan a nagy szellem megvárta, amíg meggyökerezek és elérem a stabilitást, és csak ezt követően adott bele mindent, és mutatta meg az életcélomat. Ez utóbbi pedig nem máshol, mint egy kávézóban történt.

Amikor a munka után átvettem a babát a bébiszittertől, egyik barátommal, Jimmyvel találkoztam, aki egy kávézóban dolgozott. Idővel azon kaptam magam, hogy egyes munkatársaival kapcsolatban úgy érzem, mintha tudnék róluk dolgokat. Volt egy fickó, aki szerintem lopott a kasszából. Soha nem láttam semmi szokatlant vele kapcsolatban, ez csak egy megérzés volt. Egy másikkal kapcsolatban pedig meg voltam győződve róla, hogy drogozik.

Legnagyobb megdöbbenésemre Jimmy egy héten belül arról értesített, hogy az első fickót kirúgták lopás miatt. A másikat letartóztatták és bebörtönözték kábítószer-kereskedelem miatt. Tisztán emlékszem arra, ahogy Jimmy átjön, és elmeséli, mi történt, majd kétkedve rákérdez: – De te ezt meg honnan tudtad?

Az igazat mondtam neki: ez csak megérzés volt a részemről, amire egyébként bárki képes. Jimmy ezzel nem értett egyet. Szerinte valami többről volt szó, és bizalmasan megbeszélte a történteket a barátaival. Az egyik önjelölt spiritiszta, Amber is végighallgatta a történetet, majd megkérdezte Jimmyt, „átnézném-e”. Nem volt világos számomra, mire is gondol pontosan. Fogalmam sem volt, mit jelent „átnézni” valakit. A barátom azzal próbált nyugtatni, hogy csak engedjem szabadjára, ami beugrik vele kapcsolatban.

Este aztán Amber átugrott hozzám. Kíváncsi voltam, mit érzékelek majd egy ismeretlen esetében (ha egyáltalán bármit is). Ott ült velem szemben, a kanapén maga az élő kísérlet. Semmit sem tudtam Amberről, csak azt, hogy Jimmy munkatársa. Szóval belevágtam.

– Szerintem találkozol majd egy Don nevű férfival, és kölcsönös vonzódást éreztek egymás iránt.

– Nemrég ismerkedtem meg Donnal.

Amber, a spiritiszta, egyáltalán nem tűnt olyan meglepettnek, mint én. Egyszerűen nem hiszem el, hogy még a nevet is eltaláltam. Ez hogyan lehetséges? – gondoltam magamban. Folytattam.

– Úgy érzem, könyveket fogsz írni.

– Épp egy könyvön dolgozom.

Liftezni kezdett a gyomrom. Tényleg igaz mindez? Vagy csak jól rá tudok érezni a dolgokra? Amber izgatott volt, ahogy én is. Aztán belevágott a közepébe.

– Fel tudod venni a kapcsolatot a szellemvilággal? – A kanapé szélén ült, és átható tekintettel meredt rám.

– Micsoda? – Azt hittem, nem hallok jól.

– Valakivel a szellemvilágból, valakivel, aki elhunyt.

Azonban jól hallottam. – Szerintem nem. Fogalmam sincs. Még soha nem csináltam ilyet.

– Megpróbálnád? Van valaki, akivel mindig is szerettem volna kommunikálni.

Úgy tűnt, ez nagyon fontos számára, én pedig nem akartam csalódást okozni. A kanapé mögötti falat bámultam, a logikus elmém viszont rögtön közbeszólt. Próbáltam arra összpontosítani, hogy a nagymamájával vagy valamilyen rokonával szeretne kapcsolatba lépni. Teljesen ledöbbentem azon, ami beugrott. Egy kamaszfiút láttam baseballmezben, egy külvárosi kertben ácsorogni. Engem nézett, miközben félkézzel dobált egy labdát. Egy ideig csinálta, majd megfordult, és belépett a sufniba. Fogalmam sem volt, miért pont ez a kép jelent meg, de biztos voltam benne, hogy nem erre számított.

Soha nem felejtem el Amber arckifejezését, amikor elmeséltem neki a látottakat, illetve a könnycseppeket sem, amelyek peregni kezdtek az arcáról. – Ő az – mondta. – Ő volt az első barátom, együtt baseballoztunk. Depresszióval küzdött, egy éjszaka pedig kiment a fészerbe, és eldobta az életét.

Úristen!

Amber folytatta: – Mindig is tudni akartam, hogy érzi magát. Szerinted már rendben van?

Próbáltam leplezni a történtekkel kapcsolatos döbbenetemet, és feldolgoznivaló is akadt bőven. Először arra gondoltam, hogy biztos gondolatolvasó vagyok. Egyszerűen érzékeltem a gondolatait. Biztosan őrá gondolt éppen, én pedig ráhangolódtam.

Amber félbeszakította a belső zúgolódásomat. – Shawn, szerinted jól van? Boldog?

Fogalmam sem volt, mit mondjak erre, de éreztem, hogy ez neki nagyon fontos. – Mindez nekem nagyon új. Nem tudom, hogy érzi magát most, de biztos rendben van.

Aznap este Amber boldogan távozott. Annyira boldogan, hogy még a munkahelyén is elmesélte a sztorit mindenkinek. Aztán a barátainak is elhíresztelte, amikor szórakozni mentek. Csakúgy, mint a családtagjainak. Egyre több telefonhívást kaptam. Mindenki időpontot akart foglalni, hogy „átnézzem” őket, vagy az elhunyt szeretteikkel akarták felvenni a kapcsolatot.

Az Amberrel töltött alkalmat követő napokon az elmém csak pörgött, és mindent leblokkolt. Kizártnak tartottam, hogy halottak beszélnének hozzám. Ez egyszerűen lehetetlen! Egészen bizarr. Biztosan nem. Pedig igen.

ÉDESVÍZ WEBÁRUHÁZ
AKCIÓK • INFORMÁCIÓK

webaruhaz@edesviz.hu
00-36-30-781-5474
www.edesviz.hu

ÉDESVÍZ KÖNYVESBOLT
1053 Budapest, Múzeum krt. 23.

konyvesbolt@edesviz.hu
00-36-30-919-5314

ÉDESVÍZ + magazin
ÉRDEKES INFORMÁCIÓK SZERZŐKRŐL ÉS KÖNYVEKRŐL
CIKKEK AZ ÖNFEJLESZTÉS - ÉLETMÓD - SPIRITUALITÁS -
PSZICHOLÓGIA - EZOTÉRIA - COACHING - YOUNG ADOULT TÉMAKÖREIBEN
BLOGGEREK KÖNYVAJÁNLÓI

Keresd a www.edesvizkiado.hu címen!

{1} Eredeti címén Spirit Talking, nem tévesztendő össze a Ghost Whisperer című sorozattal – a szaklektor