TARTALOMJEGYZÉK

Első fejezet

Második fejezet

Harmadik fejezet

Negyedik fejezet

Ötödik fejezet

Hatodik fejezet

Hetedik fejezet

Nyolcadik fejezet

Kilencedik fejezet

Tizedik fejezet

Tizenegyedik fejezet

Tizenkettedik fejezet

Tizenharmadik fejezet

Tizennegyedik fejezet

Tizenötödik fejezet

Tizenhatodik fejezet

Tizenhetedik fejezet

Tizennyolcadik fejezet

Tizenkilencedik fejezet

Huszadik fejezet

Huszonegyedik fejezet

Huszonkettedik fejezet

Huszonharmadik fejezet

Huszonnegyedik fejezet

Huszonötödik fejezet

Huszonhatodik fejezet

Huszonhetedik fejezet

Huszonnyolcadik fejezet

Egy évvel később…

MARY G. GRANT

ESKÜVŐI KALAMAJKA

Köny Guru

Budapest, 2024

Egy esküvő, négy sors…

Azt mondják, ha a munkád boldoggá tesz, akkor egy percet sem dolgozol. És mi lehet jobb annál, mint megszervezni emberek életének legboldogabb napját?

Így gondolja Sarah is, aki élete első önálló esküvőjére készül, ám nem is sejti, hogy ez lesz a valaha volt legnehezebb munkája. Nem elég, hogy a vőlegény köztudottan rosszfiú, még az egyik barátnője is a fejébe veszi, hogy megakadályozza az esküvőt. Sarah barátnői támogatásával belevág a szervezésbe és mindent elkövet, hogy az esküvőt megmentse a teljes katasztrófától. Mindeközben észre sem veszik, hogy az egész kalamajka mekkora változásokat hoz az életükbe.

ELSŐ FEJEZET

Gyönyörű nyári nap virradt New Yorkban. Az emberek a Starbucks kávézóban vártak a reggeli koffeinlöketre, hogy élénken kezdhessék a hét első napján a munkát. Az utcákon szokás szerint dugó alakult ki, főleg a Times Square környékén, taxik sokasága várt arra, hogy a sávjuk nagy nehezen megmozduljon. Nagy nyüzsgés, kiabáló emberek, nos, ilyen egy átlagos reggel New Yorkban. Sarah Jenkins azonban nem átlagos nő volt. Ő ugyanis – a nagy forgalmat kikerülve, mikor mások még csak a szemüket nyitogatták – már rég beért a munkahelyére.

Sarah a Perfect Day esküvőszervező cégnél dolgozott, ahol korán kellett kezdenie minden egyes napon. Főként, mert a főnöke egy hárpia volt. A legaljasabb ember a földön. Mellette még az ördög is nyugodtan szabadságra mehetett. Na de ne szaladjunk annyira előre! Sarah mindig is esküvőket szeretett volna szervezni, ezért végezte el az egyetemet, azonban – ahogy mondani szokás – nem lehet minden tökéletes.

Bekerült egy esküvőszervező céghez, ahol a főnöke az egykori osztálytársa volt. De nem ám az a kedves fajta! Nem. Mondhatjuk úgy is, hogy ősi ellenségekként viselkedtek már az általános iskolában is. Sarah sajnos jól nevelt gyerek volt, ezért az osztálytársai ott ártottak neki, ahol tudtak. Mindenki. Nem jelentett kivételt Evie sem, aki a megtestesült népszerűség volt az osztályban. Gyönyörű külsejével sikert sikerre halmozott. Nem úgy, mint Sarah. Neki több idő kellett ahhoz, hogy magára találjon, elismerjék, és mikor végre bizonyíthatott volna, a főnöke nem más lett, mint Evie, aki az elmúlt tizennégy év alatt az égvilágon semmit sem változott. Tehát nem volt más megoldás, Sarah-nak le kellett nyelnie a békát. Nem tett mást ezen a reggelen sem.

Korán felkelt, megfürdött, vett magának kávét, és pontban hét órakor már az irodájában ült naprakészen. Miközben a híreket olvasta, azon tűnődött, vajon Evie a mai napon mivel fogja az őrületbe kergetni. Ez ugyanis szinte hobbija volt a főnökének. Minden egyes nap kitalált valamit, amiről tudta, hogy Sarah idegeire mehet vele. Arról nem is beszélve, hogy az összes megbeszélésen sikerült őt porig aláznia.

– Már nem kell sokat várnom, hamarosan eljön az én nagy pillanatom is – mantrázta magában Sarah minden egyes nap.

Ebben a pillanatban kicsapódott az ajtó, és mint egy forgószél Evie viharzott be rajta. Ezúttal egy vadonatúj Prada ruha volt rajta, szőke haja tekintélyes kontyba fogva. Táskáját lóbálva körbenézett az irodában, mikor észrevette a beosztottját.

– Neked nincsen semmi dolgod? – förmedt rá Sarah-ra.

Remek, ma is fergetegesen jó kedve van!

– Neked is jó reggelt! – morgott Sarah.

– Jaj, nem érünk most rá erre. Hatalmas hírem van!

Sarah gyanakodva pillantott Evie-re.

– Van egy nagyszabású megrendelésünk. Egy manhattani esküvő négyszáz főre, várják az ajánlatunkat. Itt van hozzá minden anyag – folytatta Evie, azzal egy vastag dossziét csapott le az asztalra.

– Ez csodás! – lelkendezett Sarah. – De ez rengeteg munka. Hogy lesz időd elkészíteni a másik két megbízás mellett?

– Sehogy. Ugyanis te fogod elkészíteni.

– Hogy én? – rökönyödött meg Sarah.

– Bizony te. Úgy gondoltam, itt az ideje, hogy adjak neked egy lehetőséget. Ha ezt tökéletesen elkészíted, akkor te csinálhatod az egész esküvőt.

– Komolyan mondod? – nézett rá Sarah gyanakodva.

Vajon hol a csapda?

– De még mennyire! Ja, és a határidő holnap van.

Itt a csapda…

– Tessék? Holnap? De hát ezt lehetetlen egy nap alatt összehozni!

– Akkor azt ajánlom, húzz bele – vigyorgott Evie, majd kiviharzott az irodából.

Sarah az előtte fekvő dossziéra pillantott. Ránézésre legalább száz papírt és különböző igényeket rejthetett. Egy ajánlatot elkészíteni több nap volt, csak az akta fele három napot vett volna igénybe. Az, hogy az egészet elkészítse másnapra, szinte lehetetlen küldetésnek tűnt. De nem adhatta fel máris. Itt a remek alkalom, hogy bebizonyítsa Miss Tökélynek, hogy igenis képes rá. Ráadásul ma három barátnőjével, Jennyvel, Rachellel és Demivel is találkozott volna este. Legjobb lesz, ha lemondja. Most mindenképpen erre kell koncentrálnia.

MÁSODIK FEJEZET

Jennifer Summers az irodájában ült egy nagy pohár kávé társaságában. Azon gondolkodott, mennyire szerencsés. Van egy szuper munkája egy nívós manhattani cégnél, amit imád, a két legjobb barátnője szintén abban az épületben dolgozik, és van egy csodás barátja, akivel éppen most költözik össze. Mostanában csak azon járt az esze, hogy mennyi mindent kell még venniük, és mit hogy rendezzen be. Ilyenkor akaratlanul is eszébe jutott Sarah, a barátnője, aki egy éve szakított a barátjával egy hatéves kapcsolat után. Az utolsó évben összeköltöztek ők is, azonban kiderült, hogy így már nem tudják megoldani a problémáikat, és csak veszekedés volt a vége mindennek. Sarah ugyan nem mutatta, de eléggé megviselte a szakítás, hiszen nem könnyű hat évet magunk mögött hagyni. Azonban a munkája legalább lekötötte. És amennyire lehet, békésen váltak el egymástól. Jenny félt attól, hogy velük is ez történik. Az összeköltözés komoly dolog, elvégre ott dől el, hogy a mindennapokban hogyan tudnak a párok egymáshoz csiszolódni, képesek-e megoldani a problémáikat. Nagyon vegyes érzései voltak ezzel kapcsolatban, viszont tudta, hogy Sarah nagyon lelkesen támogatja őt ebben, és segít, amiben csak tud. Ilyenkor nagyon örült, hogy egy épületben dolgoznak. Bármi problémájuk volt, csak átszaladtak egymáshoz a másik emeletre. Munkaügyben is sokszor beszéltek, Jenny ugyanis a könyvelői részlegen dolgozott, így az összes rendezvény költségvetését ő könyvelte, amit Evie és Sarah rendezett.

Jenny nem gondolkodhatott sokáig, mert hirtelen betoppant Demi. Ő volt a másik barátnő, aki mostanában elég viharos időszakot élt át. Szakított a barátjával Jasonnel, aki megcsalta, de Demi nem hagyta el, pedig Sarah hangsúlyozta: kutyából nem lesz szalonna. Ha egyszer megcsalta – méghozzá lelkiismeret-furdalás nélkül –, megteszi másodjára is. Demi viszont nem hallgatott Sarah-ra, sem Jenny-re, sem Rachelre, így ismét pórul járt. Nem sokkal később összejött Richarddal, akivel – kívülről nézve – úgy tűnt, hogy boldogok, azonban a lányok sejtették, hogy közel sincsen így. Richard szerette Demit, ez világosan látszott, a lánynak azonban a fiú csak egy Jason-pótlék volt. Ennek következményeképpen sokat vitatkoztak Sarah-val, ugyanis a lány nem bírta elviselni, hogy Demi folyamatosan szenved az aktuális kapcsolataitól, mikor ráadásul mindannyian elmondták a véleményüket újra és újra.

Amikor Demi megjelent, Jenny már azon gondolkodott, most éppen mi történt.

– Van egy kis időd? – kérdezte Demi.

– Egy kicsi igen. Mi a baj?

– Az estéről van szó. Nem tudok elmenni a találkozóra, mert Jasonnel találkozom.

– Hogy micsoda? Jasonnel? – kapta fel a fejét Jenny. – Demi, megbolondultál? Már megint hogy került elő Jason?

– Ő keresett meg, hogy beszélni akar. Mondtam volna nemet?

– Igen! Nemet kellett volna mondanod. Hányszor akarsz még pofára esni? – sóhajtott fel Jenny.

– Jaj, Jenny, ne legyél ilyen negatív! – legyintett Demi.

Mielőtt Jenny bármit mondhatott volna, kopogtak, és megjelent az ajtóban Sarah.

– Zavarok? – kérdezte.

– Ó, dehogy! A lehető legjobbkor jöttél – nézett rá hálásan Jenny.

– Jó, hogy itt vagytok mindketten. Azért jöttem, hogy elmondjam, sajnos este nem tudok menni, mert Evie rám bízott egy nagy munkát, ajánlatot kell írnom… Holnapra.

– Te jóságos ég! – döbbent meg Jenny. – De nem többnapos munka egy ilyet megírni?

– Minimum három nap, hogy pontosak legyünk. Éppen ez az. Ha valahogy a végére akarok érni, akkor muszáj csak ezzel foglalkoznom – sóhajtott Sarah.

– Ugyan már! – horkant fel Demi. – Ez az egész annyira felesleges! Úgyis minden házasság válással végződik, ahogy a kapcsolatok is.

– Csak azért, mert te csődöt mondtál többször is, mert nem tudsz meglenni fiú nélkül egy napnál tovább, még nincs mindenki halálra ítélve – forgatta a szemét Jenny.

– Sarah is szakított Daviddel! – vágott vissza Demi.

Sarah arca elsötétült. Nem értette, miért kellett ezt megint előhozni. Daviddel hat évig voltak együtt, Demi leghosszabb kapcsolata is két évre rúgott. Még csak össze se lehet hasonlítani a kettőt. Arról nem beszélve, hogy míg Demi egyfolytában a fiúk után futkos, Sarah nem keres kapcsolatot bárkivel csak azért, mert magányos lenne.

– Elárulod, mi bajod van? – kérdezte Demitől fagyosan.

– Nem értem, hogy miért rúgod fel az előre megbeszélt programot egy hülye munka miatt.

Hogy mi miatt?

– Már ne is haragudj, Demi, de az előbb te is lemondtad – szúrta közbe Jenny.

Demi elvörösödött a méregtől, majd a többieket válaszra se méltatva kiviharzott az irodából.

Sarah döbbenten nézett Jennyre.

– Tulajdonképpen mi ütött belé?

– Biztos tudni akarod? – pillantott rá Jenny.

– Jaj, ne! – sóhajtott égre emelt tekintettel Sarah, aki már Jenny hangsúlyából sejtette, mi lesz a beszélgetés vége.

– Jaj, de! Jason ismét rivaldafényben – felelte Jenny színpadias karmozdulattal, majd vágott egy grimaszt. – És a te napod milyen? Evie nagyon idegesítő volt?

– Szokásos. Berobbant a szokásos tökéletességével az irodába. Ezúttal egy vadonatúj Prada ruhát viselt – grimaszolt Sarah.

– És ezen meglepődsz? Hisz tudod, az ördög Pradát visel – vigyorgott Jenny.

Sarah elnevette magát. Találó hasonlat! A következő pillanatban a gondolatai viszont már a megoldhatatlan kérdés körül forogtak, és próbálta kitalálni, hogy fog ő megszervezni egy négyszáz fős esküvőt egyetlen éjszaka alatt.

HARMADIK FEJEZET

Demi Johnson megszállottja volt a szerelemnek. Még akkor is, ha ezt a szerelem nem így akarta. Több kapcsolata volt már, azonban a legjobban az a pár hónap fogta meg, mikor Jasonnel volt. Az interneten ismerkedtek meg, egy társkereső honlapon. Sokat beszélgettek, aztán találkoztak, és ez egy nagy szerelem lett. Legalábbis Demi így gondolta. Pár hónap leforgása alatt napvilágra került Jason sötét titka, ami nem volt más, mint az exbarátnője, Jessica. A gyönyörű, magas, hosszú szőke hajú lánnyal tíz évig voltak együtt, azonban végül szakítottak.

Egy évre rá ismerkedett meg Jason Demivel. A fiú azonban furcsán viselkedett, néha eltűnt, nem válaszolt, továbbra is tartotta a kapcsolatot Jessicával. Demi persze a barátnői figyelmeztetése ellenére sem törődött azzal, hogy több állhat emögött, mint szimpla tízéves kapcsolat.

Természetesen a barátnőknek igazuk lett: Jason nemcsak sokat beszélgetett és találkozgatott Jessicával, de viszonyt is folytattak egymással. Mikor ez kiderült, Demi teljesen összetört. Jason próbált kitalálni valamit, időt kért Demitől, hogy átgondolhassa a helyzetet. Demi végül úgy döntött, hogy időt hagy a fiúnak, hátha rájön, hogy ő többet jelent számára, mint Jessica. Azonban Demi ábrándokat kergetett, Jason szerelme nem szűnt meg Jessica iránt, így a viszonyuk sem.

A fiú úgy gondolta, nem tud választani a két lány között, felmerült benne, hogy miért ne lehetne az övé mindkettő. Demi ennél a pontnál, két hét borzalmas érzelmi vihar után feladta, és végleg szakított Jasonnel. Három barátnője tanácstalanul állt a helyzet előtt. Jenny nem értette, hogy képes valaki ilyet csinálni. Ami Sarah-t és Rachelt illeti, nos, ők egy kicsit hevesebb vérmérsékletűek, ezért néha elég nagy veszekedés robbant ki, és ez nem mindig tetszett Deminek.

A szakítás után Demi borzalmas állapotban volt hónapokig, egyfolytában próbált összejönni valakivel, aminek semmi értelme nem volt, csak még több fájdalmat okozott magának. Aztán találkozott Richarddal, aki tényleg szerette őt. Demi részéről azonban nem tűnt valóságosnak a kapcsolat. Míg Richard kimutatta az érzéseit, Demi nagyon visszafogott volt. Jennyék meg is állapították, hogy Jason esetében az ellenkezőjét lehetett megfigyelni, ugyanis akkor barátnőjük mindig nagyon elemében volt. Valami nagyon nem stimmelt Demivel.

Demi dúdolva sétálgatott a Central Parkban, és azon gondolkodott, mióta nem látta Jasont. Természetesen kíváncsi volt, hogy vajon milyen okból kereste őt fel a fiú. Valahol titkon reménykedett abban, hogy végre rájött, hogy hiba volt őt elveszítenie, és vissza akarja kapni. Majd eltűnődött azon is, hogy mi lesz, ha tényleg így történik. Mit tegyen akkor? Gondolkodás nélkül visszamenne hozzá? Valószínűleg igen. De mi lenne akkor Richarddal? Nem szerelmes belé, kedveli, de nem szereti. Viszont Richard szereti őt. Nagyon gonosz dolog lenne vele szemben, ha ezért otthagyná. Arról nem beszélve, hogy mit szólnának a barátnői. Sarah tuti kitekerné a nyakát. És valószínűleg Jenny és Rachel sem örülne neki, bár ők kevésbé szokták leszidni, mint Sarah. Persze ettől függetlenül lehetnek egy véleményen. Miközben ezen gondolkodott, egyszer csak a saját nevét hallotta. Megfordult, és ott állt vele szemben Jason. Demi szíve nagyot dobbant.

NEGYEDIK FEJEZET

Rachel Brook kiváló marketinges volt, és imádta a szakmáját. És mi jobb annál, hogy szereted a munkád? Az, ha a barátnőiddel dolgozhatsz. Rachel ugyanis pontosan ott dolgozott, ahol Jenny és Sarah, csak a marketing szakterületén. Volt egy szuper főnöke, több szuper barátnője és egy szuper férfi állt mellette. Rachel és Will két éve jártak, és már együtt is laktak. Rachel nagyon boldog volt, de azért óvatos is, mert mindig attól félt, hogy egyszer csak beüt a mennykő. Összességében azonban nagyon elégedett volt az életével.

Aznap estére vacsorát beszéltek meg a lányokkal. Heti egyszer mindig összeültek és nagyon jól szórakoztak, koktéloztak, beszélgettek, kibeszélték a pasikat. Éppen az aznapi dizájnterveket nézte át, mikor megszólalt a telefonja.

– Szia! Figyelj csak, ugrott az este – kezdte Jenny.

– Na ne! Mi történt? – kérdezte csalódottan.

– Sarah-nak sürgős munka esett be, Demi pedig Jasonnel találkozik.

– Micsoda? Ezt nem mondod komolyan – hűlt el Rachel.

– Bár viccelnék! De tudod, mit? Mi ketten még elmehetünk, és majd elmesélek mindent.

– Benne vagyok. Akkor a szokott időben?

– Persze, ott találkozunk! Szia!

Mikor kinyomta a telefont, döbbenten pislogott maga elé.

Már megint Jason? Jesszus, Demi hogy tud egyik bajból a másikba ugrani? Sarah-n is meglepődött, mert sosem mondta még le munka miatt az estét. Vajon mi történhetett? Mindenesetre alig várta, hogy kiderüljön.

New York utcáin még mindig hatalmas volt a nyüzsgés. Taxik dudálása szakította meg a csendet, az embertömegek vidáman cseverészve közlekedtek az utcákon. Sokan most indultak el a szórakozóhelyekre. Nyár közepén még este is huszonöt fokos meleg volt, így mindenki lengén öltözött. Nem volt ez alól kivétel Sarah sem, csak az ő programja sokkal fárasztóbbnak bizonyult, mint másoké.

Sarah a kanapén ült egy kávé társaságában, ötven rakás papír között, és próbált rendet teremteni a káoszban. Négyszáz fős esküvő, százféle kérés és egy ajánlat holnapra. Végignézte a névsort, a tortákat, a dekorációt, a csokrokat, a menyasszonyi ruhaszalonokat, és mindenből próbált több ötletet írni. Az asztalon a papírok kezdtek kupacokba rendeződni, mellettük pedig egyre több kávéscsésze hevert. Miután ezzel megvolt, nekiállt cateringcéget keresni. Annyira belemerült, hogy egyszer csak azon kapta magát, hogy éjjel három óra is elmúlt. Összeszedte a papírjait, elment lezuhanyozni, és úgy döntött, inkább alszik. Az ajánlat készen volt, nem is egy, hanem három verzióban. Még sikerült három különböző menüsort is összeállítania, nagyon büszke volt magára. Ha ezzel nem nyűgözi le Evie-t, akkor semmivel sem.

Zuhanyozás közben eszébe jutott David. Mostanában egyre kevesebbszer gondolt rá, azonban hála Deminek, ismét eszébe jutott. Vajon mi lehet vele? Tanult a hibáiból? Sarah arca elsötétült, ahogy eszébe jutott az utolsó időszakuk. David sosem volt otthon, és ha igen, akkor is csak veszekedtek. A haverjaival töltötte az idejét, más nem számított. Végül – több hónapos szenvedés után – Sarah belefáradt abba, hogy a szavai mindig süket fülekre találtak. Ígéretekkel pedig tele volt a padlás. Végül elköltözött. David persze próbálta könyörgéssel megtartani a lányt, de már nem ment vele semmire. Nem váltak el haragban, de nem beszéltek azóta. Sarah sejtette, hogy a férfi nem változott meg. Abban sem volt biztos, hogy megértette a lány döntésének okát.

Fürdés után lefeküdt, de nem jött álom a szemére. Csak remélni merte, hogy Demi nem csinál újabb őrültséget. Az előző Jason-időszakban is borzasztóan viselkedett. Ki tudja, most mi fog történni? Ráadásul itt volt a főnöke is, aki aggasztotta Sarah-t. Vajon mit fog szólni az esküvői ajánlathoz? Ahogy ezeken gondolkodott, végül lecsukódott a szeme, és mély álomba merült.

Jenny és Rachel a bárba érve odaültek a pulthoz, majd rendeltek egy-egy Cosmopolitan koktélt.

– Na mesélj! Mi történt ma? – nézett barátnőjére érdeklődve Rachel.

– Hol is kezdjem? – nevetett Jenny. – Demi beállított, és lemondta a ma estét, mondván, hogy Jasonnel találkozik, aki valahonnét megint előkerült.

– És persze Deminek eszébe sem jutott rávágni az ajtót – fintorgott Rachel.

– Természetesen nem. Sőt, még neki állt feljebb, hogy én miért nem értek ezzel egyet – sóhajtott Jenny.

– Remek, már megint ismétli magát a múlt. Na és Sarah? Munka miatt még sosem mondta le.

– Ó, na, az a másik szép történet! Kapott egy megbízást Evie-től.

– Nem mondod! – kapta fel a fejét Rachel. – Evie beteg?

– Nem, inkább ördögi, mint mindig. Közölte Sarah-val, hogy övé a teljes szervezés, ha összeállít egy ajánlatot másnapra.

– Másnapra? Hiszen az…

– Lehetetlen – bólintott Jenny. – Ráadásul négyszáz fős esküvőről beszélünk.

– Úristen! Nem csodálom, hogy Sarah inkább dolgozik ma este. Reméljük, sikerül neki.

– Igen, mit meg nem adnék érte, ha sikerülne letörölnie Evie képéről azt az önelégült vigyort!

– Gondolod, hogy azt hiszi, Sarah belebukik?

– Szinte biztos vagyok benne, hogy ebben reménykedik – csóválta a fejét Jenny.

– Az a nő egy szipirtyó – grimaszolt Rachel. – Nem elég, hogy a suliban piszkálta Sarah-t, még most is megkeseríti az életét.

– Igen, elég szánalmas. És veletek egyébként mi újság? Will elengedett otthonról? – vigyorgott Jenny.

– Ó, megvagyunk – mosolyodott el Rachel. – Will ma későig dolgozik.

– Nem lehet egyszerű azért egy vezérigazgató-helyettesnek.

– Hát nem, de nagyon szeretem. Hétvégén pedig mindig együtt vagyunk.

– Ez kedves tőle, hogy így intézi.

– Na és James?

– Megvan ő is. Igazgatja a biztonságtechnikai cégét. Azt hinné az ember, hogy vezetőként nem olyan rossz az élete, de szegény megbeszélésről megbeszélésre rohangál. Figyelj csak, mit csinálsz holnap este?

– Holnap? Hm, nem sok mindent. Miért?

– Arra gondoltam, hogy elvihetnénk Sarah-t szórakozni.

– Sarah-t? Szórakozni? – nevetett Rachel. – Sarah sosem megy szórakozni, mármint buliba.

– Hát pontosan ez az! Sosem megy, és szerintem a ma estéje után nagyon ráférne egy kis kikapcsolódás. Arról nem beszélve, hátha belefut valami jó pasiba – vigyorgott Jenny.

– Ő sosem ismerkedik pasikkal szórakozóhelyen – ingatta a fejét Rachel.

– Persze, hiszen nem is jár szórakozóhelyre – nevetett Jenny.

– Gondolod, hogy rá tudjuk venni?

– Nem lesz más választása. Vagy önszántából jön, vagy rádobunk egy lasszót, és elhúzzuk.

Rachel felnevetett, ahogy elképzelte a jelenetet.

– Szegény Sarah, nem menekül. De tényleg jót tenne neki. Élvezni fogja. És hátha tényleg találkozik valakivel, megérdemelne egy normális férfit maga mellé.

– Demire pedig oda kell figyelnünk, mert nem normális, amit művel.

Rachel komoran bólintott, majd figyelmüket mindketten a koktéloknak szentelték.

ÖTÖDIK FEJEZET

Jenny este tízkor éppen hazafelé tartott. Nagyon fáradt volt. A koktélozást nagyon élvezte, de a főnöke, Graham megint tovább tartotta bent. Jenny sajnálta a férfit. Most hagyta el őt a neje egy másik férfiért. Nem is voltak házasok sokáig, csak egy évig. Jenny az esküvőjükön is ott volt Sarah-val. Graham néha annyira kiborult, főleg esténként, mikor az üres házba tért haza, hogy Jennynek sírta el a bánatát, aki készséggel meghallgatta. Emiatt viszont mindig későn ment haza Jameshez.

Mire ma hazaért, James a kanapén ült és tévét nézett. Mikor meglátta Jennyt, elmosolyodott.

– Hosszú napod volt?

– Ne is mondd, Graham megint megtalált – sóhajtott Jenny, miközben puszit nyomott James arcára. – De a koktélozás jó volt Rachellel.

– Graham még mindig maga alatt van?

– Nagyon. Kedvelem, meg minden, de most már lassan összeszedhetné magát. Ha előre néz, biztos vagyok benne, hogy hamar talál magának egy szeretni való társat.

– Biztos így lesz. Csak vigyázz, nehogy te legyél az! – mosolyodott el James.

– Nem vagy vicces – bújt hozzá Jenny. – Ne haragudj, hogy későn jöttem!

– Semmi probléma, nem unatkoztam. Viszont készítettem egy forró fürdőt, és gyertyákkal díszítettem a vadonatúj kádunkat.

– Hogy is állhatnék ellen? – mosolyodott el Jenny hálásan.

– Az nyer, aki előbb ér oda – mondta James, azzal eliramodott a fürdőszoba irányába.

– Hékás, ez csalás! – szaladt utána Jenny nevetve, és úgy érezte, hogy a fárasztó nap ellenére minden tökéletes.

Másnap reggel Sarah már idegesen dobolt az asztalán. Nem tudta, hol lehet Evie ennyi ideig. Mintha direkt az ő bosszantására jönne ma később. Ideges volt, és a percek ólomlábon jártak. Végre kinyílt az ajtó, és betoppant Evie.

– Jó reggelt! – köszönt Sarah.

– Elkészítetted, amit kértem? – kérdezte Evie köszönés nélkül.

– Természetesen. Három ajánlatot is összeállítottam.

Evie arcizmai megrándultak. Szinte biztos volt benne, hogy ez felülmúlja Sarah képességeit, és nem fog elkészülni időben az ajánlattal. Nem hogy hárommal is előálljon.

– És még ma megnézhetem? – mordult fel Evie.

Sarah készségesen letette elé az ajánlatokat. Evie alaposan áttanulmányozta őket, és nagyon meglepődött. Sarah hihetetlen profizmussal állította össze az ajánlatokat, minden elvárásnak megfeleltek. Miután átlapozta mindet, Sarah-ra pillantott.

– Silány munka – jegyezte meg végül.

Sarah arcára kiült a döbbenet.

– Hogy mondtad?

– Nem elég jó.

– Mégis mi nem jó benne? – Sarah érezte, hogy a méreg lassan elönti a testét.

– Sarah… – kezdte Evie a szokásos mézesmázos, lenéző hangnemben. – Te tudtommal a profizmusra törekszel. És aki profi akar lenni, az nem engedhet meg magának akkora hibákat, hogy például a csokor színe nem egyezik meg a menyasszony ruhájával.

– Tessék? De a menyasszony azt mondta, hosszú virágból kéri a csokrot. Pont azért javasoltam orchideát, mert abból van fehér is.

– A menyasszony nem szereti az orchideát.

– Már miért ne szeretné?

– Látod? Nem vagy profi, mert még ezt sem tudod – vágott vissza Evie.

Sarah döbbenten állt. Ugyanebben a percben Evie arcán diadalmas mosoly jelent meg. Végre megfogta Sarah-t. Azonban korai volt még a káröröm.

Mégis mit képzel magáról ez a nő? – dühöngött Evie viselkedésén.

– Tudod, hogy mit gondolok? – csattant fel Sarah. – Azt, hogy a munkám kiváló, és ez annyira megrémiszt téged, hogy mindent kitalálsz, csak nehogy megkapjam a megrendelést.

Evie-t annyira meglepte ez a kirohanás, hogy hirtelen meg sem bírt szólalni. Kikerekedett szemmel nézett a beosztottjára. Sarah folytatta:

– Elegem van belőle, hogy a suli óta azt hallgatom, hogy Evie a szupercsinos, a szuperokos, az iskola hercegnője. Elegem van! Nem érdekel, mi volt az iskolában, nem érdekel, hogy az apád révén hogyan tettél szert vezető pozícióra. Én megdolgoztam azért, hogy ezt csinálhassam, sokkal profibb vagyok nálad, és ezt jobb, ha tudomásul veszed. Nem fogom hagyni, hogy tönkretegyél, csak mert nem vagy hajlandó önálló munkát adni nekem, nehogy véletlenül kiderüljön, hogy a beosztott jobb a főnökénél. Felmondok – fejezte be Sarah, azzal fogta magát, és a döbbent Evie mellett kiviharzott az irodából, majd becsapta maga mögött az ajtót.

Jenny éppen utazási oldalakat nézegetett a gépén, boldogan tervezgetve egy őszi nyaralást, mikor kopogtak az ajtaján.

– Tessék!

– Nem zavarlak? – dugta be a fejét az ajtón Richard.

– Nem-nem, gyere csak! – mondta Jenny meglepetten.

Amennyire emlékezett, sosem beszélt még Richarddal anélkül, hogy Demi ne lett volna ott. Váratlanul érte a férfi látogatása.

– Tudsz valamit Demiről? – kérdezte Richard.

– Hogy érted?

– Történt vele valami mostanában?

Jenny fejében megszólaltak a vészharangok.

– Nem tudok róla – füllentette, de egyre nagyobb volt a gyanúja, hogy Jason állhat a háttérben. – Elárulod egészen pontosan, hogy mi történt?

– Tegnap este későn jött át, kérdeztem, hol volt, de elég ingerülten válaszolt, majd a végén közölte, hogy hagyjam békén.

– Óh! – sóhajtott fel Jenny.

– Nem értem, mi történt vele, délután még semmi baja nem volt – rogyott le egy székre Richard. – Szeretem őt, de olyan, mintha sose tudnék neki megfelelni.

Ha tudnád, milyen igazad van… – gondolta magában Jenny.

– Nem tudnál beszélni vele? Mégis a barátnője vagy, hátha neked elmondja, miért csinálja ezt.

– Persze, igyekszem kideríteni. Addig is fel a fejjel! – vigasztalta Jenny.

Richard megköszönte, majd magára hagyta a nőt az irodában.

– Jaj, Demi, mibe másztál bele már megint? – sóhajtott Jenny.

Nem tudta megérteni, hogy lehet képes valaki egy őrültért itt hagyni egy ilyen normális fickót, mint Richard.

Ekkor hirtelen nyílt az ajtó, és Sarah lépett be rajta, elég zaklatott állapotban, mögötte Rachel.

– Te jó ég, veled meg mi történt? – nézett rá aggódva Jenny. – Rég nem láttalak ilyennek.

– A folyosón futottam bele – magyarázta Rachel, aki legalább annyira aggódott, mint Jenny.

Úgy tűnt, Sarah a sírás küszöbén áll.

– Felmondtam – nyögte ki.

– Tessék? – kérdezte a két barátnő egyszerre.

– Evie… – sóhajtott Sarah, és lerogyott egy székre. – Éjjel három óráig dolgoztam az ajánlaton, megírtam hármat, reggel odaadtam neki, és ez a szipirtyó közölte, hogy silány munka, és egyáltalán nem vagyok profi, csak mert szerinte az orchidea nem illik a menyasszonyi csokorba.

Jenny és Rachel döbbenten egymásra néztek.

– Én mindig mondtam, hogy nem normális a főnököd – jegyezte meg Rachel.

– Tudom. És rájött, hogy jobban megírtam az ajánlatot, mint ő. Annyira elegem lett, hogy kiabálva beolvastam neki, közöltem, hogy felmondok, majd fogtam magam, és rávágtam az ajtót. Szerintem azóta is ott áll megkövülten.

Jenny elkezdett nevetni.

– Most dobtam el a munkámat. Annyira ez nem vicces – mérgelődött Sarah.

– Ne haragudj, csak elképzeltem Evie arckifejezését, amint ezt hozzávágtad.

– Most már mindegy, munkanélküli lettem – sóhajtott Sarah. – Kezdhetem az egészet elölről.

– Ugyan, nem hiszem, hogy kirúg – simogatta meg a vállát Rachel.

– Én mondtam fel, emlékszel?

– Igen. Mérgedben. Biztos nem vette komolyan, azonkívül egyedül nem boldogul, és biztos nem fogja hagyni, hogy elmenj.

– Hát halljátok, ez a mai nap elég vad – motyogta Jenny.

– Miért, veled mi történt?

– Velem semmi. De előttetek itt járt Richard.

– Richard? – kapta fel a fejét Sarah. – Mit akart?

– Tegnap este Demi későn ért haza, ingerült volt, és elég csúnyán lepattintotta Richardot.

– Hogyan? Csak nem Jason? – csóválta a fejét Rachel.

– De, én is pontosan erre tippeltem. De persze ezt nem kötöttem Richard orrára.

– Jól tetted. Szegényt nem kell felzaklatni – bólogatott Sarah. – Viszont a kedves barátnőnkkel szívesen elbeszélgetnék. Képes lenne eldobni Richardot, aki szereti, egy olyanért, akiről mindenki tudja, hogy csak kihasználja.

– A múltkori eset után már meg sem lepődöm.

– Akkor ma este, amint beteszi a lábát, elkapjuk – értett egyet Sarah.

– Szó sem lehet róla! – jelentette ki Jenny.

Sarah meglepetten pillantott rá. Hiszen úgy volt, hogy ma este mindannyian találkoznak. Jenny – látva Sarah értetlen arckifejezését – hozzátette:

– Te ma este szórakozni mész.

– Jaj, ugyan! – nyögött fel Sarah. – Semmi szükség rá.

– De igenis van! A mai nap után meg főleg – mondta Rachel ellentmondást nem tűrő hangon.

– Tudjuk, hogy utálod, de muszáj lesz. Mikor voltál utoljára szórakozni?

Sarah már épp nyitotta a száját, hogy rávágja a választ, amikor eszébe jutott, hogy tulajdonképpen fogalma sincsen. Mit lehet tenni? A lányoknak igazuk volt. Az idejét sem tudta, mikor szórakozott utoljára felszabadultan. Lehet, hogy tényleg épp itt volt az ideje.

HATODIK FEJEZET

Demi az asztalánál ült, és aktákat tologatott, miközben a tegnapi beszélgetés pörgött újra a fejében. Jason azért kereste meg, hogy elmondja, mennyire szereti még mindig, és vele akar lenni. Demi nem tétlenkedett, aznap este, mikor találkozott Richarddal, a férfi sokat kérdezősködött, ami nagyon bosszantotta, végül Richard képébe vágta, hogy hagyják egymást békén. Mégis hol van Richard Jasonhoz képest? Jason megérti és akarja őt, és vele szeretné leélni az életét.

A lányok biztosan ki lesznek akadva – gondolkodott Demi. – De ez sem érdekel, végre kaptam egy új esélyt!

Ekkor megcsörrent a telefonja, és a kijelzőn Jason neve jelent meg.

– Szia! – vette fel gyorsan Demi.

– Szia! Hiányzott a hangod.

– Nekem is a tiéd. Mit csinálsz holnap? Arra gondoltam, találkozhatnánk, esetleg együtt ebédelhetnénk.

– Sajnálom szívem, de nem jó – mondta Jason. – Egy nagyon fontos üzleti megbeszélésre kell mennem holnap. De egy vacsorát összehozunk, rendben?

– Persze. Jó lesz az is – mondta Demi csalódottan. – Milyen üzleti megbeszélés?

– Eladunk egy ingatlant. De drágám, csak nem gyanakszol?

– Nem, dehogy. Csak érdeklődtem – vágta rá Demi.

– Akkor holnap este, szeretlek! Szia! – búcsúzott hízelegve Jason.

– Én is, szia! – tette le a telefont a nő.

Demit rossz érzés kerítette hatalmába, amit egyelőre még nem értett, hiszen Jason szereti, és visszatért hozzá, holnap pedig együtt töltik az estét. De akkor miért volt ilyen furcsa érzése?

Jenny, Rachel és Sarah épp lefixálták, hogy aznap este bulizni mennek az egyik menő manhattani klubba, mikor Jenny irodájába betoppant Evie.

– Jaj, Sarah, de jó, hogy itt vagy! – sóhajtott fel.

– Mindjárt megyek pakolni, ne aggódj! – válaszolta Sarah ridegen.

– Nem! Nem pakolhatsz.

– Tessék?

– Nem mehetsz el. Nem hagyhatsz itt. Igazad volt. Tényleg profi munkát végeztél, még én sem tudtam volna így elkészíteni ennyi idő alatt. Kiszúrásnak szántam, hogy végre feladd az egészet, de el kell ismernem, hogy nagyon jól megoldottad. Jobban, mint bárki más. És igazad volt mindenben, tényleg sokat küzdöttél, ezért megérdemled, hogy kapj egy lehetőséget. Ne haragudj!

– Most ez valami vicc? – kérdezte Sarah gyanakodva.

– Nem. Holnap délelőtt van egy ügyfelünk. Egy fiatal pár, akik Hamptonsban akarják megtartani az esküvőjüket októberben, azaz két hónap múlva. Nagyon sürgős nekik. Én sajnos nem érek rá, mert azokkal találkozom, akiknek az ajánlatot tetted. Nagyon tetszettek nekik a terveid. Viszont úgy gondoltam, kezdjünk tiszta lappal, úgy tisztességes. Én megcsinálom azt az esküvőt, és rád bízom ezt a másikat az elejétől a végéig. Tégy mindent belátásod szerint, nem fogok beleszólni. Ígérem. Csak arra kérlek, hogy azért majd avass be engem is a részletekbe – mondta Evie meglepően kedvesen.

– Komolyan? – kérdezte Sarah még mindig arra várva, hogy egyszer csak Evie elneveti magát, amiért bedőlt neki. Ám ezúttal tényleg úgy tűnt, hogy Evie valóban komolyan gondolja, amit mond.

– Akkor holnap tíz órára legyél, kérlek, Hamptonsban! Ne késs el! – mondta Evie mosolyogva, azzal távozott.

– Hallottátok ezt? – kérdezte Sarah.

– Sarah, ez szuper! – lelkendezett Jenny, és megölelte a barátnőjét.

– Végre egy esküvő, amit te szervezhetsz, és Evie sem tesz keresztbe! Jaj, de jó! – vigyorgott Rachel.

– El sem hiszem… – suttogta Sarah. – De mi változtatta meg a véleményét?

– Szerintem annyira el volt szállva magától, hogy már ráfért egy alapos fejmosás, amit tőled meg is kapott. Látod, mondtam, hogy nem fogja hagyni, hogy elmenj – nevetett Jenny.

– Ezt még fel kell fognom. Ez hihetetlen. El kéne menned jósnőnek.

– Már látom is a szalagcímet – mondta Jenny a kezét végighúzva a levegőben. – Kérdezd Jennyt, ő megmondja a tutit.

Sarah és Rachel felnevettek.

– Nagy sikered lenne.

James egy híres biztonságtechnikai cégnek volt a vezérigazgatója. Korábban nehezen talált magának megfelelő állást, némelyik alaposan próbára tette a kapcsolatukat Jennyvel, de aztán sikerült mindent megoldaniuk. Végül James a legfelső fokra küzdötte fel magát, és immáron ő segített New York lakosságának, ha valakinek biztonságtechnikai eszközre volt szüksége, vagy netán biztonsági őrt kerestek rendezvényekre. James nagyon boldog volt, hogy mindezt elérte, volt egy gyönyörű barátnője, akivel most költözött össze. Úgy érezte, nem is lehetne ennél boldogabb. Vagy mégis?

James az irodájában ült és ékszeroldalakat nézegetett.

– Hát te mit csinálsz? – lépett mögé Cindy, az asszisztense.

– Csak nézelődöm, semmi több – zárta be gyorsan a honlapot James.

– Csak nem jegyezted el Jennyt?

Cindy, mint mindig, most is gyorsabb volt, mint James, így még éppen látta a weboldalt.

– Nem. Vagyis még nem. De tervezem. Csak nem tudom sajnos, milyen gyűrűt vegyek neki. Illetve mekkora méretet.

– Ha gondolod, szívesen segítek. Tudod, hogy nagyjából egy a méretem Jennyvel, amelyik gyűrű rám jó, az rá is jó lesz.

– Eljönnél velem kinézni valamit? Nem gond?

– Dehogyis, ne viccelj!

– Köszönöm, Cindy, kedves tőled – mosolygott James. – Akkor ma este el is mehetnénk.

– Nagyszerű!

– Találkozzunk a Central Parknál nyolckor!

– Szuper! De Jennynek nem lesz gyanús, hogy nem mész haza?

– Nem, Jenny késő estig dolgozik minden nap. Tíz óra felé szokott hazaérni. Nem lesz gond.

Jenny éppen a főnökének magyarázta, hogy ma estére programja van.

– Persze, menj csak haza időben! – bólogatott Graham. – Hiszen az lenne a normális, ha nem lenne egy lökött főnököd, aki mindig feltart a magánéleti problémáival.

Jenny elhatározta, hogy ma kitesz magáért. Elkíséri a lányokat a szórakozóhelyre, majd egy óra múlva eljön, és így időben hazaér, mert James aznap kilenc óra körül megy csak haza. Főz egy finom vacsorát, gyertyákkal díszíti a lakást, és halk, romantikus zenét rak be. A vacsora után elmennek közösen egy forró fürdőre, aztán irány az ágy. Már vett is hozzá egy szexi fehérneműt.

– Ugyan, Graham, nem tartasz fel! Csak ma szeretném meglepni Jamest, főzök valamit, és együtt vacsorázunk.

– Helyes. Öröm hallani, hogy ilyen jól megvagytok – mosolygott Graham. – Ne is tudd meg soha, milyen, amikor boldogan hazamész, de a párod nincs otthon, aztán mindenfélét kitalál arról, hogy hol volt, te elhiszed, és végül később rájössz, hogy van valaki más is a háttérben.

– Szerencsére minket ez a veszély nem fenyeget, de köszönöm a tanácsot – mosolyodott el Jenny.

Jenny, Rachel és Sarah már a harmadik koktélon is túl voltak, és épp táncoltak. A szórakozóhely tele volt, pedig még csak este hét óra volt, de már javában ment a buli. Jenny vigyorogva nézte, ahogy a barátnője táncol. Sarah ugyanis utált táncolni. Ebből is látszott, hogy megérezte azt a három Tequila Sunrise koktélt, amit megivott. Láthatóan vidám volt.

– Figyelj, én lassan megyek – mondta neki Jenny. – Különben nem készülök el időben a vacsival. Ti maradtok?

– Szerintem igen. Már egész jól belejöttem – vigyorgott Sarah. – Rachel?

– Persze, maradok én is.

– Ennek örülök, mert van ott egy pasi, aki téged néz, Sarah – súgta Jenny a fülébe, már amennyire a zajban súgni lehetett.

Sarah megfordult. A pultnál állt egy férfi, és valóban őt bámulta. Mikor észrevette, hogy a lány felé pillant, szélesen elmosolyodott. Sarah-nak el kellett ismernie, hogy a férfi vadítóan nézett ki, kék ing volt rajta, könyökéig feltűrve, sötétbarna haja kócosan meredt az égnek, barátságos zöld szeme áthatóan nézte Sarah-t, aki zavartan elkapta a tekintetét, és Jenny-re nézett.

– Látom. Nem vészes.

Rachel hangosan felnevetett. Ez jellemző Sarah-ra.

– Nem vészes? Sarah, mondhatjuk, hogy egy igencsak szexi pasira mondtad az imént, hogy nem vészes – nevetett.

– Szexi pasi? – szólalt meg egy mély hang Sarah háta mögül.

Jenny és Rachel arckifejezéséből ítélve Sarah pontosan tudta, ki áll mögötte. Villámgyorsan megpördült, és szembetalálta magát a „szexi” idegennel.

– Ne haragudjatok, nem akartam hallgatózni – vigyorodott el a férfi.

Sarah idegszálai megfeszültek, a férfi úgy vigyorgott, hogy minden egyes testrésze bizseregni kezdett.

– Semmi gond – nevetett Jenny. – Szia, Jenny vagyok. Ő pedig Rachel és Sarah.

A férfi vigyora még szélesebb lett.

– Örülök, hogy találkoztunk. Ben vagyok – nyújtott kezet a lányoknak.

Jenny és Rachel után Sarah is kezet fogott vele, de amint az ujjai Ben kezére kulcsolódtak, hirtelen úgy érezte, mint akit áramütés ért. A férfival egyszerre engedték el egymás kezét ijedten.

– Hoppá, elektromos kisülés! – mosolygott Ben.

– Elektromos? Nocsak, milyen érdekes! – vigyorodott el Jenny.

Sarah ijedten pillantott a barátnőjére. Ismerte Jenny arckifejezését, ilyenkor szokott jönni „a sors hozott össze titeket, ez egy jel!” kezdetű megnyilvánulásokkal.

– Te nem épp menni készültél? – nézett kérdőn Jennyre.

– De, teljesen igazad van. Magatokra hagylak – vigyorgott tovább Jenny. – Holnap találkozunk! Ben, nagyon örültem!

– Részemről a szerencse! – intett utána a férfi.

Mikor Jenny távozott, és Rachel is talált egy táncpartnert magának, Sarah-ban tudatosult, hogy tulajdonképpen kettesben maradt a férfival egy szórakozóhely kellős közepén. Mi van, ha nem is rendes? Mi van, ha csak le akarja fektetni? Na és ha baltás gyilkos? Na jó, ez utóbbit ő maga sem gondolta komolyan. Kicsit aggódva pillantott a férfira.

– Táncolunk? – kérdezte mosolyogva Ben, és a kezét Sarah felé nyújtotta.

– Persze.

Mintha a sors akarta volna így, a DJ épp egy lassú számra váltott, így Sarah kénytelen volt a férfinak dőlni. Mikor Ben a karját a nő dereka köré fonta, Sarah úgy érezte, hogy a lábai kocsonyává változtak, és mindjárt összeesik.

Nem, ez nem történhet meg. Lélegezz mélyeket, Sarah! – mondogatta magában.

Ahogy a férfi vállának dőlt, mélyen beszívta a parfümjét, és olyan vágy kavargott benne, amitől ő maga is megrémült. Korábban még sosem érzett ilyen erejű vágyat, főleg nem egy vadidegen iránt.

– Hogy értette azt Jenny, hogy holnap találkoztok? Újabb buli? – pillantott le Sarah-ra Ben.

– Nem – csóválta a fejét Sarah, és közben hálás volt, amiért Ben elvonta a figyelmét a parfüm illatáról. – A lányokkal egy cégnél dolgozunk, csak más osztályon.

– Mivel foglalkozol?

– Esküvőszervezéssel. Bár épp ma mondtam fel.

– Óh, ezt szomorúan hallom. Akkor ezért jöttél bulizni?

– Nem – mosolyodott el Sarah. – Végül a főnököm nem hagyta, hogy kilépjek. Jenny és Rachel vett rá erre az estére, mondván, rám fér már egy kis bulizás. Na és te?

– Bármily meglepő, én sem vagyok az a bulizós típus. De a haverok addig nyúztak, míg tettem egy kivételt.

– Micsoda mázli! – dünnyögte Sarah.

– Hogy mondod? – pillantott rá Ben meglepetten.

– Jézusom, ezt hangosan mondtam? – kapta fel a fejét Sarah, és érezte, hogy elvörösödik. – Úgy értettem, hogy… izé…

Ben olyan áthatóan nézett rá, hogy Sarah lélegzete elakadt, majd egy pillanattal később Ben szája az övére tapadt. Sarah lehunyta a szemét, és átadta magát a csóknak, mely olyan édes volt, amilyet még sohasem tapasztalt.

– Egyetértek – suttogta Ben. – Én is örülök, hogy mindketten épp ma döntöttünk úgy, hogy beadjuk a derekunkat, és bulizni indulunk.

Sarah-t annyira meglepte ez az őszinte válasz, hogy átkarolta a férfi nyakát, és visszacsókolt.

Jenny már megfőzte a vacsorát, gyertyát gyújtott mindenhol, és szépen megterített. Telt-múlt az idő, azonban James nem került elő. Jenny kezdett aggódni. Felkapta a mobilját, és tárcsázta a férfit. A telefon hosszan kicsengett, de senki nem vette fel. Mikor már ötödik alkalommal se történt semmi változás, Jenny kezdett kétségbeesni. Hol lehet James ilyen későn? Mindjárt tíz óra. És ekkor hirtelen felrémlettek benne Graham szavai…

Sarah egyszer csak azon kapta magát, hogy Ben lakásában ül a kanapén, és egy pohár vizet kortyolgat. Ha ma reggel valaki azt mondja neki, hogy egy szexi pasi lakásában köt ki este, tuti, hogy lököttnek nézi az illetőt. Ben mosolyogva dőlt hátra.

– Ez egy nagyon kellemes estének tűnik – mondta.

Sarah mosolyogva bólintott. Próbálta kifürkészni Ben arcát, de nem tudta, mit is olvasson le róla. Azt sem tudta, megbízhat-e benne, vagy egyáltalán komoly kapcsolatot szeretne-e. Ben, mintha megérezte volna Sarah bizonytalanságát, a nő felé fordult.

– Mi a baj? – kérdezte kedvesen.

– Semmi – mondta Sarah zavartan. – Csak olyan fura nekem ez az egész. Nem gondoltam volna, hogy így alakul az este… és nem tudom, hogy…

– Hogy mi következik?

– Valahogy úgy – bólintott Sarah egy halvány mosoly kíséretében.

– Amit szeretnél.

– Te mit szeretnél? – tette fel a kérdést Sarah kíváncsian.

Ben elnevette magát, majd vigyorogva pillantott Sarah-ra.

– Férfi vagyok, szóval biztosan sejted, hogy mik szerepelnek a terveim között. De ez mit sem számít, ha te nem szeretnéd.

Sarah nyelt egy nagyot. Na, ilyet se hallani minden férfitől! A legtöbb kihasználná az alkalmat, hogy a lány spicces, és gyors numeraként gondolna rá, aztán el is felejtené. Ben ellenben nagyon éretten viselkedett. Lehet, hogy komolyak a szándékai? Sarah-t nagyon meglepte ez a válasz, de össze is zavarta.

Ben elmosolyodott, majd két kezébe fogta Sarah arcát, és szenvedélyesen megcsókolta. Sarah halkan felsóhajtott, majd a férfi nyaka köré fonta a karját, és visszacsókolt. Ben finoman a kanapénak döntötte a lányt, és fölé emelkedett. Sarah érezte, hogy a szíve majd kiugrik a helyéről. Ben szorosan magához húzta, miközben egyre hevesebben csókolóztak. Ben ajka épp Sarah nyakára tévedt, mikor hirtelen megszólalt Sarah mobiltelefonja. A hangra mindketten felkapták a fejüket. Sarah – mint aki most tért magához – döbbenten pillantott a férfira. Ami még meglepőbb volt, hogy Ben arckifejezése is valami hasonlót tükrözött. Sarah gyorsan a kijelzőre nézett, és megpillantotta Jenny nevét.

– Jenny hív, ne haragudj, de ezt fel kell vennem – motyogta.

– Vedd csak! – mosolyodott el Ben, és felült a kanapén, a kezét azonban Sarah combján hagyta.

– Szia, Jenny! Mi a helyzet?

– Sarah, baj van – szólt bele síri hangon a telefonba Jenny.

– Mi történt, mi a baj?

– James… Hazajöttem direkt nyolc órára, hogy meglepjem, készítsek vacsorát, és együtt töltsünk egy romantikus estét. De nincs itthon. És hiába hívom, nem veszi fel.

Sarah az órájára pillantott: tíz óra felé járt az idő.

Te jó ég, már mindjárt tíz?

– Jól van, nyugodj meg! Lehet, hogy bent kellett maradnia tovább. És le van halkítva a telefonja.

– Az biztos, de ha bent maradt, miért nem szólt?

– Talán azért, mert azt hiszi, hogy te sem érsz haza hamarabb. Hiszen mindig ilyentájt szoktál hazaérni. Biztos hamarosan ő is hazaér.

– Biztosan… – dünnyögte Jenny.

– Mi a baj? Min jár az agyad? – kérdezte Sarah gyanakodva.

– Semmin, csak… Graham mondott ma valamit, és elgondolkodtam.

– Mégpedig?

– Azt ecsetelte, hogy sose tudjam meg, milyen az, mikor hazaérek, és a másik nincs itthon, majd elkezd mindent kitalálni arról, hogy hol volt, amit elhiszek, és a végén kiderül, hogy mással találkozott…

– Jaj, ugyan, ez marhaság! – vágta rá Sarah. – Ő sosem lenne képes megcsalni téged. Graham nem volt szerencsés, és ez sajnálatos, igen. De tegyük hozzá, hogy a felesége nem volt éppen a házasélet mintaképe! Nyugodj meg, biztosan csak tovább bent maradt.

– Rendben. Igazad van. Túlreagálom. Köszönöm! De várj csak, nyílik az ajtó. Talán megjött.

– Na látod, ha bármi van, hívj! – tette le Sarah a telefont.

Jenny kiszaladt az előszobába, ahol James épp a kabátját vette le.

– Jaj, végre, hol voltál? – kérdezte Jenny.

– Ne haragudj, csak Daviddel beültünk egy sörre – mondta James meglepetten. – De te is most jöttél haza, nem?

– Már nyolckor hazajöttem, hogy főzzek vacsorát és meglepjelek, de nem voltál itt, és hát…

James összeráncolt homlokkal nyúlt bele a farmerja zsebébe.

– A mobilom! – sóhajtott fel, mikor meglátta az öt nem fogadott hívást. – Elfelejtettem felhangosítani. Jaj, istenem, ne haragudj!

– Semmi baj – legyintett Jenny. – Majd holnap ebédre megesszük, amit főztem.

– Kicsim, annyira sajnálom! – sóhajtott. – Kiengesztelhetlek valahogy?

– Hm, vacsora utánra fürdőt terveztem, aztán pedig…

– Aztán pedig?

– Várj öt percet, és gyere be a hálószobába! – mondta Jenny, azzal elszaladt.

Öt perc múlva James halkan a hálószobába osont, ahol Jennyt az ágyon találta szexi fekete fehérneműben. Félig az oldalán feküdt, és kacér mosollyal pillantott Jamesre.

– Hűha! – nyögte James, majd Jenny mellett termett, és magához húzta, majd szenvedélyesen megcsókolta.

– És most büntetést kapsz, amiért késtél – suttogta Jenny, kezével James nadrágján időzve.

– Meg is érdemlem, ne kímélj! – sóhajtott fel James, és magára húzta Jennyt.

Szeretkezés közben Jamesnek lelkiismeret-furdalása volt, de mégsem mondhatta el a szerelmének, hogy valójában miért késett. Remélte, hogy nem kerül még ennél is nagyobb zűrbe.

HETEDIK FEJEZET

Másnap Demi dúdolva szökdelt be Jenny irodájába.

– Szia, nincs kedved együtt ebédelni? – kérdezte a barátnőjétől.

– De, részemről jó lehet.

– Sarah-t is hívjuk?

– Ő biztos, hogy nem tud jönni. Hamptonsba ment esküvői megbeszélésre.

– Ezek szerint sikerült elkészülnie a tervezettel?

– Igen, azóta történt egy s más, de a lényeg az, hogy most kapott egy önálló megbízást.

Jenny nem akarta elmesélni a tegnap történteket Deminek, majd Sarah megteszi, ha akarja.

– Na, az pont neki való! Szerencsés.