Szerzői jogi és felelősségi nyilatkozat

Copyright © 2026 Liza Vipos
Minden jog fenntartva.

A könyv egyetlen része sem másolható, sokszorosítható, terjeszthető, továbbítható vagy értékesíthető a szerző előzetes írásos engedélye nélkül, kivéve rövid idézetek esetén, forrásmegjelöléssel.

Fontos megjegyzés:
Ez a könyv személyes tapasztalatokra, önismereti megfigyelésekre és életmódbeli javaslatokra épül. A benne szereplő információk tájékoztató és inspirációs célt szolgálnak és nem helyettesítik az orvosi, pszichológiai vagy terápiás segítséget. Ha tartós szorongással, depresszióval, komoly alvászavarral vagy más mentális egészséget érintő problémával küzdesz, érdemes szakemberhez fordulni.

A könyvben bemutatott módszerek és gyakorlatok hatása egyénenként eltérő lehet. A szerző nem garantál konkrét eredményt, mivel a változás mértéke függ az olvasó élethelyzetétől, szokásaitól, egészségi állapotától és következetességétől.

A könyvhöz tartozó 30 napos nyomon követő checklistát a vásárló külön PDF formátumban kapja meg. A checklista személyes használatra készült, továbbértékesítése vagy engedély nélküli terjesztése nem megengedett.

Első digitális kiadás: 2026

Ajándék PDF – 30 napos nyomon követő checklista

QR-kód beolvasása:

Letöltési link:

https://drive.google.com/file/d/1CS4EjFfSV1OAAkssa39SdolOiAoF4qek/view?usp=sharing

Tartalomjegyzék

Előszó

BEVEZETÉS

Miért vágyunk a csendre és mi okozza a lelkünkben a zajt?

Mi változott meg?

Miért jó ez a 30 napos program?

ELSŐ FEJEZET

Hogyan segít a digitális minimalizmus? (Első 10 nap)

TV, Telefon és az applikációk

Mit tudunk ellene tenni?

Mi változik meg amikor belekezdünk a digitális minimalizmusba?

MÁSODIK FEJEZET

Mentális minimalizmus (Második 10 nap)

HARMADIK FEJEZET

Lakás minimalizmus (Harmadik 10 nap)

A lakás minimalizmus hatása a pénzügyeinkre

EXTRÁK

Telefon beállítási segédlet

iPhone (iOS) telefonokhoz

Android telefonokhoz

Negativitás teszt – Melyik típus jellemző rád?

Teszt értékelése

AJÁNLOTT IRODALOM

Előszó

Ha ezt a könyvet a kezedben tartod, valószínűleg van valami az életedben, ami jelenleg túl hangos. Talán túl sok a stressz, nehezen alszol el, esetleg folyamatosan pörög az agyad. Még akkor sem tudsz igazán kikapcsolni, amikor lenne rá lehetőséged. Lehet, hogy úgy érzed állandóan rohansz, miközben egyre kevesebb időd és energiád marad önmagadra. Ha így van, szeretném ha tudnád: nem vagy egyedül. A könyvben szereplő problémák nagy részével én magam is hosszú időn át küzdöttem és bizonyos mértékig ma is küzdök. Az állandó belső feszültség, a szorongás és a túlzott gondolkodás ma már mindennapos jelenség. Egyre többen küzdenek alváshiánnyal, digitális túlterheltséggel és azzal az érzéssel, hogy semmire sincs elég idő. Ezek nem egyedi problémák, mivel egy egész generáció közös tapasztalatává váltak.

Ez a könyv azért született, mert hosszú időn át én magam is a válaszokat kerestem arra, hogy miként tudok ebből az érzelmi mókuskerékből kiszállni. Úgy éreztem, mintha lassan elveszítettem volna önmagamat és kicsúszott volna a kezemből a kontroll a mindennapjaim felett. Olyan volt mintha csak sodródnék az árral: a teendők elárasztottak, magamra és a szeretteimre pedig sosem maradt időm. Sajnos csak akkor született meg bennem a gondolat, hogy létrehozzak egy öntámogató rendszert, amikor már teljesen kimerültem. Ehhez viszont nélkülözhetetlen volt, hogy először felismerjem a saját és a környezetem viselkedési mintáit és megértsem, hogy a tökéletes mentális állapot nem létezik. Mégis sokat tudtam javítani a közérzetemen és az életminőségemen azzal, hogy elkezdtem tudatosabban figyelni arra mit teszek egy napom során és minek adok teret az életemben. A legnagyobb változást azt hozta el, amikor tudatosan kizártam a digitális zajt a napjaim nagy részéből. Ahogy visszavettem a figyelmem feletti irányítást, lassan újra lett tere a nyugalomnak, jelenlétnek és ez segített, hogy újra tudjak kapcsolódni önmagamhoz.

A könyvem erről a felismerésről szól. Megpróbáltam érthető és rövid terjedelemben megírni, mivel olvasóként mindig zavart egy bizonyos jelenség. Amikor érdekelt egy téma, megvettem róla a legjobb könyvet, majd a legfontosabb gondolatokat megkaptam az első 50-100 oldalon. Ez után gyakran azt éreztem, hogy a következő több száz oldal már csak ismétlés, mintha az írónak egyszerűen csak meg kellett volna töltenie egy előírt oldalszámot. Én nem ilyen könyvet szerettem volna írni. A célom az volt, hogy több fontos témát egyetlen helyre gyűjtsek össze. Olyan témákat, amelyek egymástól első pillantásra talán távolinak tűnnek, valójában mégis szorosan összefüggnek ha érzelmi állapotunkról van szó. Ilyen a digitális és a mentális túlterheltség, a szorongás és a pihentető alvás fontossága, a lakás és a pénzügyi tudatosság. Mindezek ugyanannak a problémának különböző oldalai: hogyan találhatunk több nyugalmat egy egyre zajosabb világban. Igyekeztem minden témát úgy bemutatni, hogy közérthető és tömör legyen. Nem szerettem volna ismételni ugyanazt a gondolatot. Inkább olyan könyvet akartam írni amely tiszteli az olvasó idejét.

Az itt összegyűjtött módszerek és gyakorlatok nagy részét ma is alkalmazom. Nem mindegyik működött azonnal. Nem minden változtatás volt könnyű. De összességében óriási különbséget jelentettek az életemben. Nem állítom, hogy teljesen megszűnt a stressz vagy a szorongás. Nem hiszek a varázsmegoldásokban. A teljes gyógyulás sok esetben nem is reális cél. Abban azonban hiszek, hogy az életminőségünkön rengeteget lehet javítani. Ez a könyv nem szentírás. Használd azt, ami számodra működik és nyugodtan lépj tovább azon, amire nincs szükséged. Ha legalább egy gondolat, szokás vagy egy felismerés veled marad az utad során, akkor már megérte megírnom ezt a könyvet.

A következő oldalakon gyakorlati ötleteket, személyes tapasztalatokat, és egyszerűen bevezethető szokásokat találsz. A végén pedig olyan extra segédanyagokat is összeállítottam, amelyek megkönnyíthetik az első lépéseket. A könyvhöz tartozó 30 napos nyomon követő checklistát külön PDF formátumba kapod meg a rendelésed mellé. Ezt kinyomtathatod és vezetheted, miközben lépésről lépésre haladsz a programmal.

Köszönöm, hogy az én kis könyvemet választottad. Jó utazást kívánok neked a külső rend és a belső csend felé vezető úton.

„Néha nem az életünkben van túl sok dolog, hanem túl kevés csend ahhoz, hogy meghalljuk, mi az, ami igazán fontos.”

BEVEZETÉS

Miért vágyunk a csendre és mi okozza a lelkünkben a zajt?

Ha valaha érezted azt, hogy „túl sok minden történik egyszerre”, akkor nem veled van a baj, hanem a világ lett túl hangos. Engem teljesen felemésztett a mindennapok állandó nyüzsgése. Egyre nehezebben tudtam elvégezni az előre eltervezett feladataimat a munkahelyemen. Folyamatosan azzal küzdöttem, hogy tartsam a határidőket, időben ott legyek minden megbeszélésen és megválaszoljak minden beérkező e-mailt. Szinte soha nem éreztem elégedettséget a munkámban, mert állandóan az volt a benyomásom, hogy nem tudok megfelelni az elvárásoknak. Egy idő után már a saját rátermettségemet is megkérdőjeleztem és egyre többször kételkedtem önmagamban. Ez a folyamatos frusztráció elkísért a munkaidő után is. Hazavittem magammal a feszültséget és még otthon sem tudtam kikapcsolni. Gyakran a televízió előtt kerestem menedéket abban reménykedve, hogy egy film vagy műsor segít elterelni a figyelmemet és megnyugodni. A legtöbb alkalommal azonban annyira tele volt a fejem gondolatokkal, hogy később azt sem tudtam felidézni miről szólt a film. Estére sem csillapodott a bennem lévő feszültség. Nassolni kezdtem, miközben órákon át céltalanul görgettem a közösségi média felületeit. Bár éreztem mennyire kimerült vagyok, képtelen voltam elaludni. Sokszor csak hajnalban nyomott el az álom, miután órákig válogattam a televíziós csatornákat. Másnap úgy ébredtem, mintha egyáltalán nem is pihentem volna. Így kimerülten és kialvatlanul érkeztem meg minden reggel a munkahelyemre, ahol ugyanazzal a jól ismert problémával szembesültem: nem haladtam a feladataimmal úgy, ahogy szerettem volna. Hónapokon keresztül éltem ebben a körforgásban és akkor még azt hittem ezek a szokások valójában segítenek átvészelni a nehézségeket.

Ma már tudom, hogy valójában csak a tüneteket próbáltam enyhíteni, miközben a valódi problémákkal nem foglalkoztam. Hosszú időbe telt mire felismertem, hogy változtatnom kell és elkezdtem tudatosan keresni a magoldásokat. Ez volt az első lépés ahhoz, hogy a dolgok jobbra forduljanak. Utólag visszatekintve ismertem csak fel, hogy milyen hangos és vibráló közegben töltöttem a napjaimat évekig. Akkor még természetesnek tűnt a folyamatos pörgés, a rengeteg információ, pedig valójában számtalan olyan szokást és tevékenységet végeztem nap mint nap, amelyek észrevétlenül emésztették fel az energiámat. Normálisnak gondoljuk, hogy a fejünk állandóan tele van tennivalókkal és a telefonunk egész nap csipog. Kimerülten éljük az életünket és az utolsó dolog, amire energiánk maradt az például mi magunk vagyunk.

Egy átlagos nap e-maileket-tucatjait kell elolvasnunk, megválaszolnunk, prezentációt készítenünk vagy telefonhívásokat fogadnunk. Esetleg egy üzletben dolgoznunk ahol több száz ember fordul meg pár óra alatt és legtöbbjük viselkedése fárasztó. Mind ezek mellett szabadidőnk nagy részét tévé vagy telefon előtt töltjük, akkor garantált a teljes kimerülés. Egy-egy ilyen nap végére az agyunk megreked bekapcsolt „vészhelyzeti” állapotba és nem képes kikapcsolni vagy pihenni. Nem tudjuk a gondolatainkat kontrollálni és csak szorongást érzünk. Számomra ez nagyon megterhelő volt. Képtelen voltam élvezni a szabadidőmet és az állandó „zaj” a fejemben nem akart elhalkulni. Emiatt elkezdtem utána olvasni, hogy mégis mi a csoda történhet velem és meglepődve tapasztaltam, hogy mennyire gyakori probléma amivel küzdök. Amikor ráébredtem mennyire természetellenes az, ahogyan a világ ma működik és amilyen sokat változott az elmúlt 10-15 évben, egy rendszert kellett létrehoznom magam számára a mindennapi káosz ellen. Naivság volna azt gondolni, hogy kizárólag egy munkahelyváltás megoldja az életünk gondjait. A felgyorsult világ lassan megbetegít minket, ezért nekünk kell tudatosan megálljt parancsolni. Ha ráeszmélünk milyen rossz irányba tartunk, valószínűleg azt fogjuk érezni, hogy ideje lenne a saját kezünkbe venni az irányítást. Feltétlenül szükséges, hogy olyan fontosnak tartsuk a mentális egészségünket, hogy képesek legyünk változásokat bevezetni a saját életünkbe.

Mi változott meg?

Az emberi agy nagyjából 200 000 évvel ezelőtt alakult ki és azóta sem kapott szoftverfrissítést. Arra terveztek bennünket, hogy bogyókat gyűjtsünk, tüzet rakjunk és maximum azt figyeljük, leselkedik-e ránk valami veszély. Több évezredes tanulás útján jutottunk el egy magasabb technológiai szintre, amely előnyét nap, mint nap élvezzük, ugyanakkor komoly megterhelést okoz. Hiszen ma ugyanezzel az aggyal dolgozunk fel napi 300+ reklámot, 50+ értesítést, 20+ döntést hozunk meg csak a reggeli kávé előtt és a kutyát még ki sem vittük a reggeli sétára. Nem csoda, hogy az idegrendszerünk néha úgy érzi, mintha egy Windows 95 próbálna futtatni egy 2026-os HD vagy 4K videót. IT előélet nélkül is tudjuk, hogy nem fog menni.

Fontos megértenünk a folyamatos információáradat hatását a mentális egészségünkre. A modern ember naponta több információt kap, mint egy középkori ember egész életében. És ez nem költői túlzás — ez a valóság.

Mi bombáz minket nap, mint nap?

- Hírek: háború, infláció, globális felmelegedés

- Közösségi média: mindenki élete tökéletes (legalábbis a képeken) és a posztjaimat senki sem like-olja

- Anyagi bizonytalanság: Miből fizetem ki a számlákat, mikor az infláció az egekben? Remélem jövő héten megnyerem a lottó főnyereményt.

- Reklámok: „Vedd meg MOST, különben örökre boldogtalan maradsz!”

- Értesítések: „Valaki hozzászólt a posztodhoz.” „Frissítés elérhető a telefonodra!”

- Munkahelyi üzenetek: „Csak egy gyors kérdés…” (ami sohasem gyors) illetve tudnál-e egy extra napot dolgozni még a héten?

A biológiai programunk szerint sokat kellene mozognunk, eleget aludnunk, kis közösségben élnünk és csak néhány, feltétlenül szükséges tárgyat birtokolnunk. Mindezt a természet bőségében, annak közelségét megélve. Valójában arra lettünk „hangolva”, hogy kapcsolatban legyünk egymással és a környezetünkkel. Természetünknél fogva figyelnünk kellene a testünk jelzéseire és a természet ritmusához igazítanunk az életünket. Mint tapasztalhatjuk, a valóság ettől alig tér el. Ülünk napi 10-12 órát, alig alszunk és kialvatlanul ébredünk. Több száz „ismerőssel” rendelkezünk, a lakás már annyira zsúfolt, hogy lassan mi kérünk időpontot, mikor férhetünk be mi is. A természet pedig egy nagy felbontású asztali háttérkép formájában kap helyet. Pipa.