KARIBI
KÖLTŐK

KARIBI
KÖLTŐK

Fordította és szerkesztette:
SERDIÁN MIKLÓS GYÖRGY

EDITIO PLURILINGUA
Budapest, 2024

© Serdián Miklós György | Hungarian translation

Könyvterv | Book-design | Őri Kiss István, 2017

Borító | Cover | Ismael Vantour Causse, Mi Eleguá, 1991

ISBN 978-615-5461-29-3 | PRESS

ISBN 978-615-5461-30-9 | PDF

epl.bud.hu.eu@gmail.com

ELŐSZÓ

A Karibi napló előszavában leírt helyzet a felszínen változott. Az amerikai kontinensen, és az ún. beltengeren látszólag szertefoszlott az ellenségkép.

A kötetben angol, francia, holland, spanyol, szranán (sranan tongo), papiamento és jamaikai angol (patois) nyelvű – 20. és 21. századi – költők egy-egy verse kapott helyet. Jelen vannak a kevésbé ismertek és a világhírűek is, akiknek művei több kontinensen az iskolai tananyag részét képezik.

A szerkesztéskor a nagyobb karibi térség bemutatására törekedtünk, hisz a közös szellemi erővonalak nem csak a szigeteken vannak jelen.

A versek után szövegmagyarázat található, a tartalomjegyzékben szerepel a versek eredeti címe. Néhány esetben – például Dieudonné Fardin haiti költő életrajzi adatainál – nem volt elérhető a pontos évszám, míg másutt – l. Lasana M. Sekou: Felszabadítási teológia című versénél – részletekbe menően adtuk meg a történelmi és geopolitikai utalásokat.

A kötet végén Roberto Fernández Retamar Kalibán című korszakos esszéjét közöljük, mert – megítélésünk szerint – a karibi világ szellemi öröksége ebből a dolgozatból maradéktalanul megérthető.

Maylan Álvarez Emlősök című versét Bélának ajánlom szeretettel, aki régiségkereskedő. Elmondása szerint olykor-olykor betér a Négycsöcsűbe, ami egy kocsma, és két hölgy a tulajdonosa.

Havanna, 2018. Február

LINDA BANKS

Örökség

Megpróbálják megrágalmazni és alábecsülni

A lényegét – annak, ami naggyá tesz benneteket:

Ne hagyjátok őket.

Begyömöszölnek és csúsztatva tessékelnek be bennetek

azokba a sztereotip figurákba, amik

Nekik tetszenek.

Megtérítenek és kritikával illetnek titeket,

Hogy a fényt megdermesszék a szemeitekben

Tudomást se vegyetek róluk.

Húznak-vonnak, alkudoznak és meglopják az álmaitokat

A zöldhasúakkal támogatott alattomos terveikkel

Leplezzétek le őket.

Agyat mosnak csábítóan globalizált technológiával

Kiszorítják a családot, a hagyományt és a mi társadalmunkat

Legfőbb ideje, hogy

Lökjünk rajtuk egyet.

Ne légy feledékeny abban, ami egyre nyilvánvalóbb

Csúszunk lefelé, siklunk be oda – egy hangos szó nélkül

a busz hátuljába

De a népünknek mi kellünk,

hogy emlékeztessünk…

Az ültetvényes napokra -

A turizmus-kor

Könnyen átveheti majd még a helyét

Figyeljetek a jómodorra

Írjatok alá előszerződéseket és szerződéseket

De intézzétek óvatosan.

Ahogy megosztozunk ezen a helyen, amit

elődeink harcoltak ki nekünk kiindulópontnak

Bocsánatkérések és visszaélések nélkül

De méltósággal és kegyességgel

Óvjátok meg mindig az örökségünket

Ezzel tiszteljétek meg őket.

A busz hátuljába: “to the back of the bus”, az 1960-as éveket idézi meg, amikor az USA-ban a fekete bőrű állampolgárok csak a buszok hátsó részében utazhattak.

LINISA GEORGE

A szobában

Most már egy ideje itt vagyok ebben a szobában – lehűlni.

Ez a szoba üres: csak én vagyok itt meg a gondolataim.

Az ujjaim – az egyetlen érintés amit a bőrömön érzek

ahogy hátamat a falhoz támasztom

várom, hogy érezzem a rezgéseket, várom, hogy halljam a riasztót.

De a zaj nem jön, kényszerülök eldönteni a következő mozdulatomat.

Itt bent sötét és komor,

ugyanakkor csendes és megnyugtató.

A fény bántja a szemem, de ebben a sötétségben világosan látok.

Ha a gyűjtőpontba nézek, színeket, helyeket és embereket látok,

............ és magamat látom.

Engem nem szorítottak be ide, ebbe a szobába.

Senki sem kényszerített a zárt ajtók mögé.

Én választottam, hogy idejöjjek és csakis önmagammal legyek.

Szívem-lelkem elfordult a szobán kívüli emberektől.

Inkább a sötétségemben ülök, ahol többet látok,

ahol többet gondolkodok,

ebben a szobában a sorsom ura vagyok,

úgy gondolom, hogy majd egy kicsit hosszabban ülök itt bent,

csendben, bezártan: a gondolataimba az álmaimba az elképzeléseimbe

úgy gondolom, hogy egy kicsit hosszabban maradok majd itt

hogy töprengjek az ügyeimen, fontossági sorrendben.

Nem vagyok csapdába ejtve ebben a szobában,

inkább csak az egyszerűsége fogott meg.

Jobban hallasz az elvonulásban, jobban látsz a sötétben.

MARION BETHEL

Vasárnap Fort Charlotte-ban

“miért is kellene itt a földön az egek nevében

egy erőd a paradicsomnak?”

Akkor még nem tudtam a rabszolga-kereskedelem erődjeiről

Goréban az Aranyparton & Gambiában

pokol üregek és sziklába átkozott barlangok

Fort Charlotte-ban felnőve

gyarmati-színes keresztény gyerekként

Kolumbusz lánya voltam végig a hosszú úton

vele vitorláztam a Kanári-szigetekről

egész éjjel Guanahaníba a Niná-n

Megtanultam, hogy itt a földön az erődök máglyáknak

voltak ott szalmából a terrorista Guy Fawkes

a kalóz fosztogatása és rablásai ellen – védelemként

és a királyi család látogatásainak erőteljes megünneplésére

& repülő papírsárkányok amikben angyalok laktak

egy hét után egyenruhában piros & cserszínű fehér & barna zöld

& szürkéskék & fehérben iskolába menve

egy szombatnyi sószítta bőr után a Long Wharf-on

& a homokkal teli haj kimosva & megolajozva

fából kézikocsik & kerékpárabroncsok dacoltak a halállal

a kézifűrész szünetet tartott, zihált & fűrészpor szállt le

Mr. Dan abbahagyta az asszonya ütlegelését

egy halász leállította a kerékpárját

egy rendőr begyűrte a könyvét a polcra

a bukméker felhúzta a vasárnapi cipőjét

átvéve a vezetést Holmes atya egy vidám jó fickó

bahamai grenadírokat meneteltetett velünk

fel & le a templomfolyosókon énekelve

“Krisztus katonái vagyunk, aki hatalmas és véd”

Valaha is megjön majd a megmentőnk?

a menetelés alatt a legtiszteletlenebb imák -

Bonney Read & én, ágyúkkal tüzeltünk az égre

mielőtt a templomnak vége lett & megmentett minket önmagától

elénekeltük a “Tartsátok az erődöt, már jövök!”

az egyetlen kalóz, ameddig szem ellátott, maga a szentatya volt

később lebegtünk & szárnyainkkal csapdostunk

Fort Charlotte felett

a magasban, mint a papírsárkányok pamut-farkakon

siklottunk tarkamintás pamutszövetbe öltözött istenekkel.

“miért is kellene itt a földön az egek nevében egy erőd a paradicsomnak?”

OBEDIAH MICHAEL SMITH

A halál szaga

egy kellemes napon halunk meg

a napfényben -

egy strandolásra való napon

amikor egy piknik-kosarat

minden jóféle ennivalóval

egy szerelmespár közé kéne állítani.

egy napsütötte délutánon -

de ehelyett, ezek a szigetek,

szépek amennyire csak lehet

a legszebb időjárás kellős közepén

ahogy a lágy tenger nyaldosása

– halálszagot

perzselt hús szagát árasztják -

ezt az Édent, ami megőrült

ezt a csodálatos fészket

férgek özönlik el…

a kígyók is tojásokból kelnek ki, mint a galambok

CHRISTIAN CAMPBELL

Divatosan

Soha nem születtem.

A vízből sétáltam ki egy napon,

csillogóan és feketén.

A vízből sétáltam ki egy napon,

Atlantisz és A Kunyhó között.

Kagyló-énekekből jövök

és tűzből és limbo-rudak alól,

famajmok fahordókban

amikből hatalmas faszok ugranak elő,

deszkaházak, goombay-zene,

a keménycsávó-buli, az Idegenforgalmi

Minisztérium. Enyém ám, enyém ám.

Izomból vagyok

és rumból és szalmából.

Apró napernyők és gyöngyszemek.

És a Biblia és Shakespeare

és Afrika.

Cicim is szokott ám lenni,

érett és taperolható. Voltam

ám Piaci Kofa. Voltam ám

Banánszedő Ember. Szoktam

tűztáncot járni.

Vezetem az üvegfenekű

hajót. Szoktam bérbe adni jet-skiket

ebben a tengerparti királyságban.

Tudnék ám kefélni,

mint egy kecskebőr dob.

De a tekert tincsek lenyúlták a meséimet.

Széplány Széplány Széplány

Tudnék ám kefélni, mint egy dob.

Naphosszat sokat emelek

lábakat. Csörtetek. Megyek.

Valaki meghúzott egy fehér csirkét,

aztán hagyta holtan a bokrosban.

Sok lábakat emelek. Csörtetek. Megyek.

A feketék meg azt hiszik, hogy mi mind

egy család vagyunk, de én nem ismerem

őket ezeket az Ádám óta niggereket.

Ezek a szállodák, mint a hegyek.

Mezítláb kell legyél.

Táncolnod kell.

Mellet kitolni kell.

Amikor a fürtjeim szanaszét ugranak,

a dupláját keresem.

Ó túl sok mindenem,

hogy még valamit akarjak.

Amerika. Amerika. Igen. Amerika.

A szigeteket én kezelem. Gyere csak.

Engem keress.

EDWARD KAMAU BRATHWAITE

Ó álmok, ó útirányok

De visszajöttem, hogy megtaláljam Jack

Kennedyt, amint lerohanja Kubát

a fekete lázadásokat Arubán

és Trinidadon

megtagadni a vizet a szomjas US tengerészgyalogosoktól.

Önzésből, amikor gyerekként a földön játszottam

katonákkal: az elme Napóleonjaival kosz-

os kezekkel:

és az önzés, már nem

fiatalként, továbbra is

a földön katonákkal:

de most a szigeteink vezetői:

világi lelkészek ravasz demokráciája,

jogászok, tanárocska tanárok,

gépírók, szakértő kórházi

portások: mindegyik a maga Wal-

ter Mitty világában egy vad Napóleon kosz-

os kezekkel: bár mindegyikük vak

erre az éles fényre és látványra ami korábban

felemésztette őket: most buzgón, becsvágyóan

aggódva, hogy a cél-

tudatos hírnevük emelkedjen

fel romlatlanul az öntödék lángjaiból

az idők szeplőtelen rézedényeiből, miközben

támogatva szegényt, kiéheztetve egyszerű

politikájuktól, hogy van hal és megtört kenyér.

elkezdik összeszedni a pompás hátsójukat

hallgatásba lemeztelenítve, mint a kövek

a kunyhóik úgy ülnek meg, amik

a csipegetéseiket rejtik, ahol mint vert szellemek

a hús csapdájába ejtve,

szennyezik a tájat szilánkos otthonaikkal…

ESTHER PHILLIPS

Szó

(Arról, hogy egy felnőtt férfit olvasni tanítok)

Megbízott bennem, hogy feltöröm

a szót és megtörök minden szótagot

amíg csak lejár a rejtély szavatossága.

Nem így történt ezen a reggelen:

zavarodottan bámult

a táblára aztán vissza énrám:

“Há én meg hittem, hogy az a szó

meg olyan kicsi… f-i-x ”

eltűnődött, “ez a szó meg olyan kicsi”.

Hogyan lehet az ő mindennapi küszködése

a kalapáccsal, a fűrésszel és a szegekkel:

egy idős hölgy elszámolása

a múlt havi ablakkal

a foltozással szemben

a házának a tetején ezen a héten

hogyan lehet az idős hölgy

egész életének önfeláldozását

és az ő munkáját, verejtékét

és a forró napsütést

Összegezni

ebben a kis szóban?

fix: megjavítani

JOHN AGARD

Feles

Bocsánat

Hogy fél lábon állok

De feles vagyok

Magyarázzad meg magadnak

Mire gondósz

Amikor azt mondod, hogy feles

Arra gondósz, hogy picasso

Kever vöröst meg zöldet

Ez egy feles vászon /

Magyarázzad meg magadnak

Mire gondósz

Amikor azt mondod, hogy feles

Arra gondósz, amikor fény meg árnyék Keveredik az égen

Az egy feles időjárás /

Jóvan, akkó ez esetben

Anglia időjárása

Szinte mindig feles

Tényleg részben csupa felhő

Feles meg még borult

Annyira rosszindulatú,

hogy a napot se engedi át

Jajj hátsó-feles /

Magyarázzad meg magadnak

Mire gondósz