részlet

© 2022 Dr. Gyömbér Noémi
© 2022 Kovács Krisztina
© 2022 Ruzits Éva
© 2022 Libri Könyvkiadó, Budapest
Borítóterv © Váraljai Viktória
Borítófotó © Westend61/Getty Images

ISBN 978 963 604 156 4

Felelős kiadó Gyuricza Eszter
Felelős szerkesztő Bárdos Zsuzsa
A szöveget gondozta Darida Benedek
Műszaki szerkesztő Széplaki Gyöngyi

Elektronikus változat:
eKönyv Magyarország Kft.
www.ekonyv.hu
Készítette Ambrose Montanus

Tartalom

Kedves Olvasók!

Előszó

Bevezetés

Kezdjünk mindent a legelején…

Változás három lépésben…

A pálya elején – életkori sajátosságok

A korai évek és az óvodáskor

A gondolkodás világa

Az érzelmek, érzelemszabályozás világa

A társas kapcsolatok világa

A sporttal kapcsolatos készségek világa

Az általános iskolai évek (6–12 év)

A gondolkodás világa

Az érzelmek, érzelemszabályozás világa

A társas kapcsolatok világa

Az önbizalom világa

A sporttal kapcsolatos készségek világa

Serdülőkor (12–18 év)

A gondolkodás világa

Az érzelmek, érzelemszabályozás világa

A társas kapcsolatok világa

Az önbizalom világa

A sporttal kapcsolatos készségek világa

Túl a serdülőkoron – néhány gondolat a fiatal felnőttkori sportolásról

Az érzelemszabályozás és önbizalom világa

A társas kapcsolatok világa

A sporttal kapcsolatos készségek világa

Élsportolóvá válni

Alapozás hét lépésben

Józan ész

Kezeljük a „helyén” a sportot!

A türelem rózsát terem

Biztassunk és dicsérjünk!

Legyünk hitelesek!

Kommunikáció

Kontroll

Célok világa

Hol kezdődik és meddig tart tehát a szülő szerepe és feladata?

Hatékonyságérzet

Magabiztosság mint a hatékonyságérzet alapja

Körülmények és törődés

A gondolatok ereje – avagy milyen gondolkodás lendít előbbre?

A cél, ami megacéloz

A megvalósítható kettősség edzői oldalról

Hogyan fejlődhetünk ezen a téren?

Az edző szárnyakat ad

Töltsük fel az érzelmek üzemanyagtankját!

A játék megbecsülése

Sportszülővé válni

Legyünk tudatosak!

A szülőkre leselkedő veszélyek

A szülői (rá)hatás

Milyenek tehát az egészséges elvárások?

Van, hogy az elvárások változnak… A határon billegő (rá)hatás

Határon túl – azaz a „fojtogató” (rá)hatás

Tippek az elvárások helyes kezeléséhez

Legyünk sportemberi példaképek

Verseny után – elemzés előtt

Amikor a versenyről beszélgetünk…

Honnan tudhatjuk, hogy az edző milyen hatással van gyermekünkre?

Az edző, aki túl sokat követel

Az edző, aki háttérbe szorítja a gyereket

Ki lehet nőni egy edzőt?

Hogyan készítsük fel a gyermeket egy fontos beszélgetésre az edzőjével?

Edz Ő, vezet Ő…

Az edző és sportoló kapcsolata

Önbizalomépítés: a hatékony kommunikáció

A sötét oldal: gátló, elbizonytalanító kommunikáció

Tippek edzőknek

Az edzéseken

Edzők „téthelyzetben”

Kommunikáció versenyeken

A képzelet hatalma – hogyan segítsünk a sportolónak elképzelni a jó teljesítményt?

Kéz a kézben: szülők és edzők a sportháromszögben

Közepes szintű részvétel

Alacsony szintű részvétel

Túlzott mértékű részvétel

Versenykódex szülők és edzők számára

Engedjük meg a gyereknek, hogy izguljon

Figyeljünk oda a versenyszorongás jeleire!

Bátorítsuk a pozitív gondolkodást!

Verseny a zavaró körülményekkel

MI kell tehát a csúcsteljesítményhez fiatalkorban? – SHARPP modell73

Lehetőségek és buktatók a sportban

A mélyben forrongó indulatok

Mit kezdjünk saját érzéseinkkel szülőként és edzőként?

Hogyan tudunk segíteni a gyereknek indulatai kezelésében?

Vegyük fel a ritmust!

Legyünk határozottak!

Legyünk szemfüles nyomozók!

Alakítsunk ki forgatókönyveket!

Tisztítsuk meg a „terepet”!

Testvéri kötelék – mert egy hajóban evezünk, ugye?

A zöld szemű szörnyeteg megszelídítése

A nemek „harca”

És a csapatsportok?

Fontos kiegészítés!

Lelkes tekintetek a kispadon?

Kilépés, kiégés, továbblépés

Az vagyok, amit eszem? Az evészavarok, testképzavarok területe

Túlsúly (Obesitas) kérdésköre

Anorexia nervosa

Bulimia nervosa

Izomdiszmorfia

Sérülés

Mi is jellemezheti a sérült sportolókat?

Jegyzetek

Irodalom

Köszönetnyilvánítás

A szerzők

Kedves Olvasók!

A fiatalokkal történő sportfoglalkozások során gyakran merülnek fel a következő kérdések: „Jót akarok neki, de hogyan tegyem?” „Mikor beszéljek vele, milyen visszajelzést adjak?” „Hogyan válhatok jó sportszülővé?” „Keményen bánjak vele, vagy inkább csak álljak mellette és támogassam?” Az ehhez hasonló számtalan kérdés ösztönözte a fiatal sportpszichológusokat, hogy gyermekpszichológus együttműködésével olyan hiánypótló könyvet nyújtsanak át az érdeklődőknek, amely lépésről lépésre vezet az életkorok pszichológiáján át a bánásmód fortélyait bemutatva a sikerhez.

Logikus, érthető magyarázataikkal és meggyőző példáikkal a fejezetek elgondolkodtatnak, újfajta nézőpontot adnak és szemléletváltásra késztetnek.

Külön erénye a műnek, hogy egyszerre szólítja meg a szülőket, edzőket, mintegy bemutatva egymásnak világukat, a lehetséges fejlődés útjait, módjait, mindvégig szem előtt tartva, hogy a sport örömforrás legyen és maradjon a fiatalok számára. Így valósulhatnak meg az álmok, akár az élsport, akár a szabadidős sport területén, és csakis így nevelhetünk mozgásigényes, egészséges társadalmat. A „Versenykódex szülők és edzők számára” és a „Lehetőségek és buktatók a sportban” című fejezetek jelzésszerűen áttekintést és segítséget adnak új viszonyulásunk megteremtéséhez.

A kézikönyv alapmű a fiatalokkal dolgozó sportszakemberek, szülők számára. Szerves folytatása a Téthelyzetben és a Fejben dől el című kötetek sportpszichológiát bemutató és népszerűsítő sorainak. A könyv mellett megjelenő munkafüzet az igazán megújulni vágyók és önfejlesztők hasznos segítője.

Kívánjuk, hogy forgassák haszonnal, fejlődjenek minél többet!

Sok sikert, örömöt, érmeket kíván a sportpszichológusok csapata nevében:

Dr. habil. Lénárt Ágota

Magyar Testnevelési és Sporttudományi Egyetem

Pszichológia és Sportpszichológia Tanszék

tanszékvezető egyetemi docens

Megtiszteltetés számomra, hogy közreműködhetek egy ilyen könyv elkészítésében. Örömmel és felelősséggel kezdtem bele a közös munkába, hiszen gyerekekről szólunk. Róluk, akik minden szülő életében az első gondolatot jelentik bármivel kapcsolatban, ők életük origója.

A fiatalok szinte kivétel nélkül vonzódnak valamilyen művészeti ág vagy sportág iránt. Mivel az emberi test „mozgásra van teremtve”, ezért talán nem tűnik részemről erőltetésnek, ha minden kedves szülőt szeretettel meghívok a sportpályákra csemetéjével – legalábbis azokat, akik ezt eddig maguktól nem tették meg. Vallom, hogy minden gyermek potenciális bajnokjelölt legalább egy sportágban, de minimum amatőr sportolóként olyan tartást, fizikai alapot kap az életben a sportolás élményén keresztül, amely mentális teljesítményére és életminőségére is pozitívan kihat a jövőben.

Próbáltam összeszámolni, hogy sikeres pályafutásom hálás hozadékaként mennyi gyermekkel találkozhattam különböző hivatalos ünnepségeken, edzéseken, találkozókon. Az eredmény kicsit engem is meglepett: három földrész öt országában mintegy ötven iskolába és kéttucatnyi rendezvényre voltam hivatalos, ahol tízezernyi 3–23 éves fiatalnak beszélhettem, vagy tarthattam edzést, oktatást.

Emellett mostanában gyakran tapasztalom azt a furcsa helyzetet, hogy egy napon belül kell apaként, klubvezetőként, példaképként több szerepben is találkoznom kicsikkel és felnőttekkel. Ezt a szüleimtől, edzőimtől és csapataimtól kapott hatalmas lehetőséget igyekszem a sportpályafutásomhoz hasonló alázattal a jövő generációi számára visszafordítani.

Kiss Gergő

háromszoros olimpiai bajnok vízilabdázó, jogász

Előszó

Az alábbi sorokban szeretnénk bemutatni a könyv felépítését, és segítséget nyújtani a hatékony felhasználásában. Egy-egy területhez kapcsolódóan készítettünk egyedi feladatokat, kihívásokat, mert hiszünk abban, hogy a saját élmény és egy adott téma vagy kérdés átgondolása mélyebb értelmezést és értékes visszajelzéseket adhat a felhasználónak. Lehetnek olyan gyakorlatok, melyek nem biztos, hogy közel állnak majd önökhöz, vagy egyszerűen már átélték és sikeresen feldolgozták az adott területet, és olyanok is, melyek segíthetnek más megvilágításba helyezni egy-egy helyzetet, felmerülő nehézséget.

Törekedtünk arra, hogy a sportpszichológiát minél életszerűbbé és kézzelfoghatóbbá tegyük. Élsportolók, jelenleg is aktív, fiatal sportolók, szülők és edzők saját élményein keresztül mélyebb bepillantást nyerhetünk ebbe a különleges és lehetőségekkel teli sportvilágba. Kiss Gergő háromszoros olimpiai bajnok vízilabdázóval együttműködve pedig igyekeztünk testközelből is hiteles képet nyújtani.

A könyv négy nagyobb területet dolgoz fel. Első lépésként bemutatjuk az adott életkorokra jellemző sajátosságokat. Itt érdemes lehet belepillantani a fiatalabb és idősebb korosztályok jellemzéseibe is, annak érdekében, hogy egyrészt megértsük a jelen problémáit, melyek gyakran a múlt tapasztalataiból építkeznek, másrészt felkészüljünk a jövő szépségeire és nehézségeire. Igyekeztünk az edzőkre és szülőkre külön-külön is gondolni, hiszen mindkét szerepnek megvannak a maga sajátosságai és jellegzetességei, majd mindezt összekapcsolva a sportháromszög dinamikájával is foglalkozunk, ami a fiatal sportolók hátterét adja. Továbbá szeretnénk segítséget nyújtani a versenyzés okozta nehézségek kezelésében, valamint kialakítani a sportoláshoz szükséges egészséges mentalitást.

Fontos megjegyezni, hogy ez a könyv az éremnek csak az egyik oldalát mutatja be. Kapcsolódik hozzá egy fiatal sportolóknak szóló munkafüzet is, ami segítheti őket abban, hogy sportolói identitásukat és hatékonyságukat fejlesszék. Ebben a füzetben arra is bátorítjuk a sportolókat, hogy merjenek segítséget kérni önöktől, szülőktől, edzőktől. Kérjük, tegyenek önök is ugyanígy! Ha egy kérdésre nem tudják a választ, vagy bizonytalanok benne, kérdezzék meg a fiatalokat!

Sok sikert és sok élményt kívánunk!

A szerzők

Bevezetés

A sport már gyermekkorban személyiségfejlesztő hatású, hiszen többek között megtanít minket a szabályok betartására és követésére, konfliktushelyzetek megoldására, a lehetséges kudarcokkal való megküzdésre, valamint az önkontrollra és a keletkező intenzív, erős érzelmek megzabolázásának képességére.

Mindez kezdetekben a JÁTÉKon keresztül valósul meg, mely a sport szerves része. A játék a gyermekek természetes fejlődési közege, így tanulnak, és ezen keresztül fedezik fel a világot. A játék maga a cselekvés öröme, melybe annyira belefeledkezhetnek, hogy szinte nem is érzékelik az idő múlását, és elhalványulnak az őket érő külső hatások, visszajelzések. Az egyesületi, majd később a versenysport a játék „komoly” formája, hiszen keretek közé helyezi a játékot szabályokkal, megtanulandó készségekkel. Továbbá megteremti a lehetőségét annak, hogy a gyermek sportolóból később versenyzővé válhasson. A sikeres versenyző pedig ennek a környezetnek a segítségével megtanulja irányítani a testét, a gondolatait és az érzelmeit is.

Manapság sokszor nehéz megtalálni az egyensúlyt a győzelem és siker iránti motiváció, valamint a gyermek igényeinek és fizikai-szellemi-lelki egészségének figyelembe vétele között. De vajon mit jelent az egészséges személyiség, és szülőként, illetve edzőként hogyan fejleszthetjük ilyen irányba a gyerekeket a sporton keresztül?

Az egyik fontos alapkő kezdetben a megfelelő célok megfogalmazása. Ezek tisztázásakor nem tekinthetünk el a gyermek és az őt körülvevő környezet vágyaitól, terveitől, motivációitól, ahogy fejlődési sajátosságaitól sem. A szülő és gyermek számára is sok haszonnal jár, ha közösen megfogalmazzák a családra jellemző célokat és értékeket, a „családi küldetést”. Edzőként is érdemes átgondolni a saját edzői filozófiát és „sportküldetést”. Ehhez első lépésként az alábbi kérdéseket tegyük fel magunknak (válaszainkat akár írásban is megfogalmazhatjuk):

- Mikor a gyermek fiatal felnőtt lesz, milyen emberként szeretném őt látni? Milyen területeken szeretném, hogy sikeresnek érezze magát?

- Hogyan segít a sport minket, szülőket/edzőket abban, hogy eljuttassuk ide a gyerekeket?

- Mi az a három legfontosabb üzenet/érték, amit szeretnék, hogy a gyerek megtanuljon a sportba fektetett erőfeszítéseken keresztül?

Fontos lehet tehát a családi értékek megfogalmazásával, tisztázásával is foglalkozni a fentiek tükrében. Szülőként szánjunk egy kis időt arra, hogy végiggondoljuk, melyek a család sportra vonatkozó hitvallásának építőkövei, majd mindezt akár írásban is megfogalmazhatjuk. Ezután beszéljük meg ezeket gyermekünkkel. Edzőként pedig gondoljuk végig, melyek a legfontosabb értékek, melyeket munkánk során közvetíteni, fejleszteni szeretnénk. Példaként segíthet a következő lista:

- hosszú távú egészség;

- fizikai erőnlét;

- készségfejlesztés;

- kitartás;

- a verseny szeretete;

- önkontroll;

- barátság, másokért tenni, áldozni;

- együttműködés másokkal;

- őszinteség;

- bátorság.

gyakorlat

Családi sporthitvallásunk / Edzői hitvallásom építőkövei:

Időnként azonban nagy bátorságot igényelhet, hogy kifejezzük és megbeszéljük ezeket a célokat vagy vágyakat, hiszen a sport sokféle módon jelenhet meg egy család életében. Van, ahol az egészséges életmód alapkövetelményének tekintik; van, ahol a sport személyiségfejlesztő hatására helyezik a hangsúlyt, és van olyan is, aki számára a sport hivatást jelent, ezért az élsportot tűzi ki célul. Előfordulhat, hogy a korlátozottabb lehetőségekkel rendelkező család számára egy tehetséges sportoló gyermek akár a kitörés esélyét is jelentheti, belépőjegyet például a felsőoktatásba (kiváló sportteljesítménnyel többletpontok szerezhetőek vagy a sporteredmények által külföldi ösztöndíjakra is lehetőség nyílik), az egzisztenciális biztonság, anyagi sikerek felé.

Arra is láttunk már példát, hogy a szülők a saját, be nem teljesült vágyaik mentén tűznek ki célokat sportoló gyermekük számára. Azaz szeretnék, ha gyermekük beváltaná azokat a reményeket, melyekre nekik nem volt lehetőségük vagy megfelelő képességük. Egyes családokban így a teljesítményigény, a siker és győzelem vágya lehet a fő értékek egyike. Sok esetben ezektől a tényezőktől sem lehet eltekinteni. Ilyenkor azonban érdemes szem előtt tartani a tényt, hogy az általános és középiskolában sportoló gyerekeknek csupán egy része nyer el valamilyen sportösztöndíjat, vagy folytatja a versenysportot felnőttkorban is.

Leginkább azok a gyerekek folytatják a sportolást, akik számára a sport továbbra is örömet jelent, belső motiváció alakul ki, azaz önmaguk miatt, saját fejlődésük érdekében sportolnak és versenyeznek. Ezért fontos a helyes családi értékek megválasztása.

Kezdjünk mindent a legelején…

Felnőttként természetes számunkra, hogy nem csak egyetlen szerepünk határoz meg minket, hiszen egyszerre kell szülőként, házastársként, alkalmazottként, főnökként, barátként, esetleg testvérként is helytállnunk. A szerepek változatosságának figyelembe vétele gyermekkorban is fontos. A fiú- vagy lánygyermekek egyben testvérek, unokák, barátok, tanulók, szomszédok és éppen ugyanannyira kezdő művészek vagy zenészek, akár leendő tudósok, mint ahogy sportolók. Fontos, hogy odafigyeljünk arra és aktívan támogassuk őket abban, hogy fejlődésük minden szelete egyensúlyban legyen, beszéljünk akár a testi, lelki, szellemi vagy társas szempontokról. Hosszú távon komoly bizonytalanságot és önértékelési nehézségeket okozhat, ha az életüknek csupán egyetlen szelete kerül reflektorfénybe.

Változás három lépésben…

Annak érdekében, hogy a sport szerepét valóban tisztán lássuk, értékeljük és kezeljük a gyerekek életében, érdemes részletesen, minél őszintébben, és amennyire lehetséges, elfogulatlanul végiggondolni a szülő–edző–gyerek–sport kapcsolatát. Ebben szeretnénk segítséget nyújtani olyan szempontok és kérdéskörök bemutatásával, melyeken kezdésképpen valóban hasznos elgondolkodni.

A három fontos lépés a következő:

1.Önmagam megismerése

2.A gyerek megismerése

3.A gyerek sport- (családi) környezetének megismerése

Ezek a lépések, bár egyszerűnek és magától értetődőnek tűnnek, mégis utat mutatnak a gyereksportoló tehetségének kiteljesítéséhez, az érzelmi egészségéhez, a személyiség építéséhez és a csapatjátékossá váláshoz. A lépéseket nem szükséges egymás utáni sorrendben megvalósítani, a három terület együttes figyelembe vétele vezet pozitív eredményekhez.

1. Önmagam megismerése

Önmagunk – mint szülő vagy edző – magas szintű ismerete azt jelenti, hogy tudjuk, mit miért teszünk, tisztában vagyunk cselekedeteink rövid és hosszú távú hatásával, ismerjük saját érzelemvilágunkat, reakcióinkat, tudatában vagyunk meg nem valósult vágyainknak és az ebből fakadó elvárásainknak. Ez a magas szintű önismeret stabil és fontos alapját képezi az egészséges sportbeli hozzáállásnak.

Ne aggódjunk azonban, senki nem képes az érzelmi szükségleteivel és a konfliktusaival minden helyzetben sikeresen megbirkózni, hiszen bármelyikünkkel előfordulhat, hogy a munkából fáradtan hazaérkezve a feszültségünket a szeretteinken vezetjük le (amit később nagy valószínűséggel megbánunk), vagy egy-egy rosszabb napon úgy érezzük, hogy az egész világ ellenünk van, és csak a negatív dolgokat vesszük észre. Mindenkinek vannak megoldásra váró érzelmi nehézségei. Ezek akkor jelentenek valódi csapdákat, ha nem nézünk szembe velük, hiszen ekkor meggyengíthetik a szülők vagy edzők arra való képességét, hogy felismerjék a gyerekek jelenbeli, valós szükségleteit, problémáit. Amennyiben a szülői rossz élmények, emlékek teljesítménnyel, fizikai képességekkel, kudarccal kapcsolatosak, akkor a gyermekről alkotott kép, a vele kapcsolatos elvárások is változni fognak. Gondoljunk csak arra, amikor egy szülő gyermekként gátlásos volt, szorongó, alig volt önbizalma, vagy akár úgy érezte, hogy egyáltalán nem él meg sikereket. Felnőttként viszont azt szeretné, ha a saját gyereke mindezt elkerülné, sőt igazi önbizalombomba lenne. Mindez akár egyfajta nem tudatos „küldetést” is róhat a gyermekre. Ez a küldetés lehet pozitív – „képes vagy a legjobbat kihozni magadból, sikeres sportoló leszel” –, különösen, ha a szülő is ennek megfelelően éli mindennapjait. Azonban ez az „üzenet” lehet negatív is, például: „bármit teszel, sosem lesz elég”. Ebben az esetben valószínű, hogy a szülő is így látja önmagát, és inkább rá jellemző, hogy ezzel az érzéssel küzd nap mint nap.

Hasonló kihívásokkal nézhetnek szembe az edzők is, hiszen ez a „küldetés” az ő szempontjukból is lehet pozitív, illetve negatív, a saját korábbi sportemlékeiktől és saját nevelőedzőjük hozzáállásától függően. Nagyon sok minden múlik az önismereten. Vegyük például azt az edzőt, aki mindig be akart kerülni a válogatottba, de sose sikerült neki. Előfordulhat, hogy később majd a sportolóin keresztül akarja ezt az álmát megvalósítani, és esetleg túl nagy nyomást helyez a fiatalokra, vagy a „győzni bármi áron” elvet fogja érvényesíteni. Viszont az is igaz, hogy nem minden eredményes sportolóból lesz jó edző, hiszen lehet, hogy ez esetben pont a sikerei árnyékából nem tud majd kilépni. És, hogy a pozitív oldalt is említsük, arra is láttunk már példát, hogy egy korábban kevésbé hatékony versenyzőből nagyszerű edző válik. Az edzői önismeret, vagyis az, hogy tisztában legyen azzal, mi az ő „valódi” küldetése, tehát fontos mérföldkő a fejlődés útján.

gyakorlat

Segítségképpen íme néhány kérdés, melyek megválaszolása közelebb vihet minket önmagunk megismeréséhez, szülőként és edzőként is. Nagyon fontos, hogy legyünk minél őszintébbek önmagunkkal, akkor is, ha bizonyos kérdések esetén esetleg nehéz szembenézni az igazsággal.

Még hasznosabb lehet az alábbi kérdésekkel való foglalkozás, ha gondolatainkat kölcsönösen megosztjuk valakivel, például házastárssal vagy edző kollégával.

- Mi érdekelt (művészet/sport/tudomány és így tovább) fiatalabb koromban?

- A szüleim milyen területeket tartottak fontosnak? Milyen elvárásaik voltak felém? Mivel tudtak engem ösztönözni, és mivel nem?

- Milyen sporttal kapcsolatos viselkedés vagy történés (nemtörődömség, sírás, igazságtalan eredmény, igazságtalan játékidő, fizikai fenyegetés vagy sérülés, hibák, vereség és így tovább) borít ki, háborít fel?

- Tudok-e bármilyen múltbeli tapasztalatot, emléket kapcsolni ezekhez?

- Milyen meghatározó emlékeim vannak a sporttal kapcsolatban, és milyen élmények értek ezáltal?

Gyermekként

Serdülőként

Felnőttként

- Mi a legjobb sportélményem? Milyen tényezők tették ezt pozitívvá és emlékezetessé? Milyen tanulságokat, jó tapasztalatokat szeretnék ebből átadni a gyerekeknek?

- Van-e bármilyen rossz emlékem, élményem a sportolással, akár a versenyzéssel kapcsolatban? Ha igen, ez befolyásolja-e a szülői/edzői gondolkodásmódomat, viselkedésemet?

- A versenyek után mennyi idő elteltével, milyen gyakran és részletesen kérdezgetem a gyermeket az eredményekről? Hogyan reagál ő erre? Mennyire szívesen hallgatja meg a megjegyzéseimet, kérdéseimet?

- Hogyan viselkedem és szurkolok a versenyeken?

2. A gyerek megismerése

Minden gyerek más, mint a többi, és minden gyermek változik a hónapok és évek előrehaladtával. Ebből kifolyólag ingatag lábakon álló következtetésekhez, vagy jövőbeli várakozásokhoz vezethet például az, ha a kezdeti időszak edzésein vagy versenyein mutatott teljesítményéből indulunk ki. Akár visszafogottan, akár kiemelkedően szerepel ilyenkor, ebből nem jósolhatjuk meg egyértelműen jövőbeli teljesítményét.

Mindezek megértéséhez érdemes bizonyos kérdésköröket végiggondolni, mérlegelni annak érdekében, hogy minél tisztább, őszintébb képet alkothassunk.

Az életkori jellegzetességekkel a későbbi fejezetekben még részletesen foglalkozunk.

gyakorlat

Segítségképpen ismét itt van néhány kérdés, melyek megválaszolása közelebb vihet minket a gyerek megismeréséhez. Ezeket a kérdéseket is érdemes együtt átgondolni családtaggal, vagy edző kollégával.

- Hogyan reagál a gyerek az új tapasztalatokra és új emberekre?

- Milyen az önbizalma és önértékelése?

- Hogyan alakul az érdeklődési köre?

- Milyenek a társas kapcsolatai?

- Mennyire és hogyan tudja szabályozni érzelmeit, milyen az értékítélete?

- Milyen képességekkel, tulajdonságokkal rendelkezik – összehasonlítva a kortársaival – méret, gyorsaság, koordináció, erő és sportkészségek tekintetében?

- Kortársaihoz képest hogyan fejlődik a fizikai képességekben? Lemarad vagy kimagaslik?

- Hogyan fogadja a korlátozásokat, utasításokat, és hogyan reagál ezekre?

- Hogyan tanul? Milyen gyorsan sajátít el egy-egy készséget? Azonnal belevág a dolgokba, vagy óvatosabban közelít?

- Mi segít neki leginkább a tanulásban?

- Milyen a koncentrációs képessége? Mennyire terelhető el a figyelme?

- Milyen a kortársaival való kapcsolata? Vannak-e barátai? Élvezi-e a velük töltött időt?

- Képes-e segítséget, tanácsot kérni, amikor arra szüksége van? Képes-e érvényesíteni a saját érdekeit?

- Hogyan kezeli a dühöt, frusztrációt vagy a csalódottságot, kudarcot? Hogyan és mennyire tudja magát megnyugtatni?

- A sporton kívül milyen dolgok, területek iránt érdeklődik?

- Mennyire kiegyensúlyozott a tevékenységi skálája (beleértve az iskolai elfoglaltságot, barátokkal töltött időt, a sportot és egyéb elfoglaltságokat)?

- Milyen gyakran panaszkodik a sporttal vagy egyéb területekkel kapcsolatos tevékenységben való részvétel miatt?

- Milyen céljai vannak a sporttal? Élsport? Versenysport? Hobbisport? Ösztöndíj megszerzése?

3. A sportkörnyezet megismerése

Egyik gyermek sem vákuumban nő fel, és egyik család sem teljesen védtelen az őket érő külső hatásokkal szemben. Mai társadalmunk egyértelműen teljesítményközpontú, azaz többnyire az egyéni sikerek gyors elérésére helyezi a hangsúlyt, ami a sport területén fokozottan érvényesül. Mindebből kifolyólag ugyanolyan fontos megismerni annak a közösségnek az értékeit, hozzáállását, melyben gyermekünk sportol, mint amennyire fontosnak tartjuk megismerni az iskolát, ahova gyermekünk jár. Megéri az erőfeszítést, hogy megtaláljuk a családi értékeinknek megfelelő sportprogramokat, az azzal összhangban működő edzőt, egyesületet. Edzőként pedig a gyermek családi környezetét érdemes megismerni, vagy legalább képet, benyomást alkotni az őt érő hatásokról.

gyakorlat

Kérdések, melyek megválaszolása közelebb vihet minket a gyerek sportbeli környezetének megismeréséhez:

- Mi az egyesület „küldetése”? Milyen értékeket és erényeket közvetít?

- Ismerjük-e a célokat, és hogy azt hogyan, milyen eszközökkel szeretnék elérni?

- Vannak-e pontos szabályok akár a gyerekek, akár a szülők irányába, ezek egyértelműek-e és következetesen képviselik-e őket?

- Milyen tapasztalatokkal rendelkeznek más szülők?

- Milyen az edzők szakmai háttere, tapasztalata és értékrendje?

Forgalmazza:
eKönyv Magyarország Kft.
www.ekonyv.hu

Felhasznált betűtípusok
Exo – SIL Open Font License
Noto Serif – Apache License 2.0