részlet

© 2023 Kemény Zsófi
© 2023 Jelenkor Kiadó
A Jelenkor Kiadó a Libri Könyvkiadó Kft. imprintje.
A borító Batthyány Gyula Fiatal udvaronc című festményének felhasználásával készült.
Borítókép © Kieselbach Galéria Archívuma
Borítóterv © Féder Márta

ISBN 978 963 518 303 6

Felelős kiadó Nagy Boglárka
Felelős szerkesztő Szenderák Bence
A szöveget gondozta Hradeczky Moni
Műszaki szerkesztő Széplaki Gyöngyi

Elektronikus változat
eKönyv Magyarország Kft.
www.ekonyv.hu
Készítette Ambrose Montanus

Éjjeli kukoricás

Óceánpartok és kertek

Valahogy kihúzzuk ebédig kóstolókkal.

Nagyapáink szenderegnek a Tetris előtt,

nagyanyáink minigolfoznak a kertben.

Óceánpartokon nyaralnak a szerelmeink.

Így nyarakon a szüreti munkásgatyáink

nevetségesen állnak rajtunk.

Nagyanyáink végre eltalálják a labdát.

Anyáink apáinkkal telefonálnak, most már leteszik,

mondják, de csak beszélnek, beszélnek.

Apáink puszilnak.

Nagyanyáink labdái krizantémok és hibiszkuszok között landolnak,

keresik, feladják, újakat hoznak ki inkább; nem
állnak meg soha.

Nagyapáink is függők.

Talán most még épp nem tudjuk, hogy mindjárt esők erednek el,

ahogy nem láttuk előre azt se, ami most van hirtelen.

Óceánpartokon nyaralnak a szerelmeink –

a szerelmeikkel.

Ebédig kihúzzuk valahogy kóstolókkal.

Üdvözöllek a víziómban!

A víziómban a képzelet kisebb,

mint az idei testméreted.

Kínlódva húzom rád,

néhol lenyúz egy kis bőrt,

bár az óvatosságra is pont úgy szoktatom magam,

mint arra, hogy közepes szavakat faragjak a nagy szavakból.

A szemed enyhén kiguvad,

ahogy a járomcsontodat összenyomja

a képzelet,

egyenként tépi ki a hajszálaidat,

egy-két ősz is van már, korai, de hangsúlyos,

érzésre pont olyan, mintha magadat szülnéd meg,

korai, de hangsúlyos.

Ilyen seholsincs évszakokban rétegesen kell

képzeletet venni magadra.

Ha már rád húztam többet is, főnix leszel, nem tyúk;

nem tojsz semmit, ami életben tartana minket.

Együtt rázódunk bele a nyárba.

fokozatosan vesszük le a képzeleteket.

Lassan elhagyhatod a víziómat, viszlát!

Igen, az utolsót is leveheted!

De ha levetted, az arcomba vágod, majd kiveri a szemem,

pont, mint a gondolat: tulajdonképpen

mit kerestél a víziómban?

Kukacfa

Ősz végi délelőtt, tizenegy.

Tűz be a nap a déli fekvésű ablakon.

A falról szemrehányóan néz le a hatalmas, sárga teve,

tehát hanyatt fekszel, és semmit nem csinálsz.

A troli keservesen felvonyít az utcában, a másikat hívja,

de mindig csak szemben lehetnek egymással, sosem egymás mellett.

A szüleid járni mennek.

A szüleid időnként csak úgy járni mennek.

Ilyenkor örülsz. Már elengedheted őket.

Vigyázni kell rájuk, mint a gyerekkori kedvenc tányérodra.

A gyerekkori kedvenc tányérodat ki akarják dobni,

mert kell majd a hely, mikor kisebb lakásra cserélik

az emlékeidet.

Mire kisétálsz a konyhába, sehol nincsenek,

de az udvaron az almafáról lehullanak az érett kukacok.

Tartalom

Éjjeli kukoricás

Óceánpartok és kertek

Üdvözöllek a víziómban!

Kukacfa

Visszatánc

Kínai álom

Prága

Ellenségeink öngyilkossága

Hegtetoválás

Bozótirtás

Életközeli élmény

Tulajdonképpen szeretnéd

A völgy

Hüvelyes zsenge borsó

Éjjeli kukoricás

Legrégebbi barátaink amnéziája

Mindegykijeink csillagtúrája

Koboldos

Hazaszerető szöveg

Alvászavar

Páncél a szennyesben

Kávézó

Bőröndbe zárt fejek

Havas hegycsúcs

Memetikai útmutató

Koktél

A próbariadó

A maga ideje

Hordozható piros minitévé

A hiperaktív sírásó titka

DIY szomorúság

Nyájas

Szembeszomszéd

Megbaszott királynők / corona de flores

Huszonhetesek Klubja

Stand up!

Forgalmazza:
eKönyv Magyarország Kft.
www.ekonyv.hu

Felhasznált betűtípusok
Noto Serif – Apache License 2.0
Petrona – SIL Open Font License
Philosopher – SIL Open Font License