DR. CSOMAI ZITA

EGÉSZSÉGES
HORMONRENDSZER

A TEST HORMONÁLIS MŰKÖDÉSÉNEK
ÖSSZEFÜGGÉSEI

Szerkesztette

Balikó Nándor

Copyright © Dr. Csomai Zita, 2022

Hungarian edition © GLB Könyvkiadó Kft., 2022

Cover design © GLB Könyvkiadó Kft., 2022

Borító és grafika shutterstock.com

A Dr. Csomai Zita ® név hivatalosan jegyzett védjegy.

A szerző weboldala a www.drcsomaizita.hu címen érhető el.

Minden jog fenntartva.

A könyv – a kiadó írásos jóváhagyása nélkül – sem egészében, sem részleteiben nem sokszorosítható vagy közölhető, semmilyen formában és értelemben, elektronikus vagy mechanikus módon, beleértve a nyilvános előadást vagy tanfolyamot, a hangoskönyvet, bármilyen internetes közlést, a fénymásolást, a rögzítést vagy az információrögzítés bármely formáját.

A könyvben olvasható információk csupán tájékoztató jellegűek, nem pótolják egyetlen egészségügyi probléma diagnózisát, kezelését sem. Nem helyettesíthetik a képzett egészségügyi szakemberrel folytatott konzultációt. E könyv tartalma csupán segítséget nyújt egy egészségügyi szakember által előírt észszerű és felelős kezelési programhoz. A szerző és a kiadó semmiféle felelősséget nem vállal a könyv tartalmának félreértelmezéséért vagy téves alkalmazásáért.

GOOD LIFE BOOKS, BUDAPEST

Felelős kiadó Eitner Noémi és Melher Viktor igazgatók

Műszaki vezető Horányi Laura

Főszerkesztő Melher Viktor

Tipográfia Madarász György

Borítót készítette GLB Könyvkiadó Kft.

Elektronikus változat
Békyné Kiss Adrien

EPUB ISBN 9786156455345

MOBI ISBN 9786156455352

Tartalomjegyzék

Bevezetés

A hormonrendszer

Hipotalamusz

Oxitocin

Vazopresszin

Diabetes insipidus

A HPA-tengely

Hipofízis

Növekedési hormon

Gigantizmus

Akromegália

Nanizmus

Laron-szindróma

TSH

ACTH

Gonadotróp hormonok

FSH

LH

Prolaktin

Pajzsmirigy

T4

T3

Reverz T3

Pajzsmirigybetegségek

Golyva, strúma

Hipertireózis

Hipotireózis

Autoimmun kórképek

Hasimoto-tireoiditisz

Graves–Basedow-kór

Kalcitonin

Mellékpajzsmirigy

Parathormon

Hiperparatireoidizmus

Hipoparatireoidizmus

Kalcium-anyagcsere

Mellékvese

Velő: adrenalin, noradrenalin

Szimpatikus-paraszimpatikus idegrendszer

Feokromocitóma

Kéreg

Kortizol

Aldoszteron

Renin–angiotenzin–aldoszteron rendszer

Androgén hormonok

A mellékvesekéreg betegségei

Cushing-szindróma

Mellékvese-kifáradás

Conn-szindróma

Addison-kór

Gonádok, nemi mirigyek

Here

Tesztoszteron

Ösztradiol

AMH

Inhibin

Petefészek

Ösztrogén

Csökkent ösztrogéntermelés

Ösztrogéndominancia

Xenoösztrogének

Progeszteron

Alacsony progeszteronszint

Progeszteronlopás

Anti-Müller-hormon (AMH)

Petefészek-kimerülés

Inhibin

Változókor

Hasnyálmirigy

Inzulin

Glukagon

Szomatosztatin

A vércukorháztartás hormonjai

A hasnyálmirigy endokrin részének betegségei

Cukorbetegség

1-es típusú cukorbetegség

Inzulinrezisztencia

2-es típusú cukorbetegség

Hipoglikémia, hiperglikémia

Csecsemőmirigy

Timozin

Timulin

Timopoietin

Inzulinszerű növekedési faktor (IGF-1)

Tobozmirigy

Melatonin

Szerotonin

Adrenoglomerulotropin

Dimetil-triptamin

Diffúz endokrin szervek

Az ásványi anyagok jelentősége

Endogén diszruptorok

Összefoglalás

Bemutatkozás

Felhasznált irodalom

Bevezetés

A neuroendokrin rendszer az idegrendszerrel szoros kapcsolatban álló belső elválasztású mirigyek rendszere.

A belső elválasztású, azaz endokrin mirigyekre jellemző, hogy nincs kivezetőcsövük, a váladékukat a vérbe juttatják, és azok a vér útján jutnak el a rájuk specifikusan érzékeny sejtekhez. Ezek a sejtek receptorokat tartalmaznak, amikhez a hormonok kapcsolódnak.

A hormonok, az endokrin mirigyek váladékai, speciális kémiai anyagok. A szabályozás visszacsatolás útján történik: a sejtektől, a vérből az információ az idegrendszeren keresztül jut majd el a hormontermelő szervekhez. Ez a visszacsatolás nagyon precíz folyamat, a nap minden pillanatában millió zajlik belőle a szervezetünkben. Lényeges, hogy már nagyon kis koncentrációban is hatnak, emiatt apró eltérések is okozhatnak egészségügyi problémákat.

Nagyon sok hormonunk minden egyes sejtünkre hat, mint például az inzulin vagy a pajzsmirigyhormonok. De vannak olyanok is, mint például az FSH (follikulusstimuláló hormon) vagy az LH (luteinizáló hormon), amelyek specifikusan egy-egy területen fejtik ki a hatásukat.

Ezzel szemben a külső elválasztású, azaz exokrin mirigyek rendelkeznek kivezetőcsővel, ott helyben hatnak, a váladékukat a közvetlen környezetükbe öntik. Ilyenek például az emésztőrendszer mirigyei vagy a verejtékmirigyek.

A belső elválasztású mirigyeink rendszere a testünk különböző területein található szervek összességét jelenti. Az ábrázolásokon ezek a szervek egymástól függetlenül, csak az anatómiai elhelyezkedésük szerint jelennek meg, sokan úgy is gondolnak rájuk, hogy különálló szervek, amiknek semmi közük nincs egymáshoz. Valójában azonban egy hihetetlen összhangban működő rendszerről van szó, mondhatjuk úgy is, hogy a hormonrendszerünkben minden mindennel összefügg.

A hipotalamusz szó szerint „kamra alatti”-t jelent, ez az elhelyezkedésére utal, ugyanis az agykamra alatt található, konkrétan a harmadik agykamra oldalfalát képezi. A központi idegrendszernek egy viszonylag kis részét alkotja, ugyanakkor eléggé központi helyen van, közel a limbikus rendszerhez, a talamuszhoz, a felszálló és leszálló pályákhoz, illetve az agyalapi mirigyhez (hypophysis/hipofízis). Mikroszkóposan idegsejtek alkotják, amelyek csoportokba rendeződve, nagy- és kissejtes magokat alkotva helyezkednek el.

A hipotalamusz tulajdonképpen a „vezérigazgató”, a legfőbb utasításokat adja ki az agyalapi mirigy felé. A perifériáról a hipotalamusz kapja azokat az információkat, amelyek a további testi működésekhez elengedhetetlenek. Nagyon szoros kapcsolatban van az agyalapi miriggyel, azaz a hipofízissel, amelyhez egy nyéllel kapcsolódik.

Ezt úgy kell elképzelni, hogy a vérből, a sejtjeinkből, a szerveinkből minden információ ide fut be, és azok alapján a hipotalamusz ad további utasításokat az agyalapi mirigynek, hogy milyen serkentő hormonokat termeljen.

Hormonjai: oxitocin; vazopresszin (antidiuretikus hormon, ADH); releasing hormonok, az agyalapi mirigy hormontermelését szabályozó hormonok.

OXITOCIN

Az oxitocin a hipotalamuszban termelődik, azonban innen az agyalapi mirigy hátsó lebenyébe kerül, és ott tárolódik.

Az oxitocinról a legtöbb embernek a szülés jut eszébe, nem is csoda, hiszen a görög eredetű szó maga „gyors szülés”-t (oxüsz = gyors; tokosz = szülés) jelent.

Így nem meglepő, hogy a szülés folyamatában van fontos szerepe: a méhösszehúzódásokért felel. Emellett a „radír” szerepét is betölti, oly módon, hogy a fájdalomra, a nehézségekre egy idő után már nem emlékszünk, mert az oxitocin kiradírozza, megszépíti azokat.

A szoptatás időszakában is lényeges, olyankor a tej kilövelléséért felel. Ne tévesszük össze ugyanakkor a tej termelését végző prolaktinnal, ami az agyalapi mirigy elülső lebenyének hormonja.

A hétköznapi életben azonban viszonylag ritkán szülünk és szoptatunk, a férfiak pedig egyáltalán nem, mégis a férfiakban is termelődik oxitocin.

Az oxitocin tulajdonképpen a jó érzés hormonja, ami érintés, simogatás, masszázs hatására szabadul fel, és nagyon jó érzéssel tölt el bennünket. Mondhatjuk, a „rózsaszín köd” hormonja, egy boldogsághormon.

Az oxitocin és a stressz

A mellékvese stresszhormonja, a kortizol akadályozza az oxitocin termelődését. De ezek a hormonok inkább ellentétesen működnek, mindkettő hat a másikra. Amikor stresszesek vagyunk, nem tudunk boldogok lenni. A szorongás, a félelmek, a megfelelési kényszer, a kompromisszumok hatására termelődő kortizol megakadályozza az oxitocin termelődését.

Sok olyan emberrel találkozhatunk, akik stresszes időszakban azt mondják, „hagyj békén” vagy „ne nyúlj hozzám” – ilyenkor olyan magas a kortizolszint a vérben, ami már nem engedi termelődni az oxitocint. Persze fordítva is igaz: ha el tudná engedni magát az ember, és megengedné magának az ölelést, a simogatást, akkor a stressz is csökkenne. Hasonlóképpen, vannak olyanok, akik egy masszázs alatt sem képesek ellazulni, ilyen esetben is szerepe lehet a stressz miatti magasabb kortizolszintnek.

Egy másik hétköznapi példa, ha egy kismama szorong, fél a szüléstől, a termelődő kortizol megakadályozza az oxitocin termelődését, emiatt akár túlhordás is előfordulhat, nehezen vagy egyáltalán nem indul be a szülés. A túlhordások egy részében jelen vannak azok a stresszhelyzetek, amelyek lassítják, akadályozzák a szülés beindulását.

Ugyanígy, a szoptatás időszakában, ha a kismama mindennek meg akar felelni, a legjobbat akarja – ami természetesen érthető –, a termelődő kortizol akkor is akadályozni fogja az oxitocin termelődését, ami zavarja a szoptatást, hiszen a tejkilövellés nem tud megtörténni. A tej termelődéséért a prolaktin felel, annak a termelődését is gátolja a kortizol.

Ezek mind hozzájárulhatnak a szülés utáni (postpartum) depresszió kialakulásához, de közvetlen kapcsolat is igazolódott a várandósság alatti alacsonyabb oxitocinszint és a gyermekágyi depresszió között.

Az oxitocin nem az egyetlen olyan hormon, ami a jó érzésekért felel, az előző oldali, nagyon sematikus összefoglaló ábrán láthatjuk, hogy különböző állapotokban milyen hormonok termelődnek vagy épp hiányoznak a szervezetünkből.

VAZOPRESSZIN

Vazopresszin (antidiuretikus hormon, ADH)

A vazopresszin vagy ADH (antidiuretilus hormon) a vizeletelválasztás ellen ható hormon. Az oxitocinhoz hasonlóan a hipotalamuszban termelődik, és az agyalapi mirigy hátsó lebenyében tárolódik. A vese gyűjtőcsatornáira hat, a vízvisszaszívást szabályozza: fokozza azt, ezáltal csökken az ürített vizelet mennyisége, emelkedik a vérnyomás. Amikor a szervezet érzékeli, hogy kevesebb a keringő vér mennyisége, kevesebb folyadék van az érpályában vagy leesett a vérnyomás, akkor jelet küld a hipotalamusznak, hogy gyorsan tenni kell valamit. Ilyenkor a hipotalamuszban termelődött, de az agyalapi mirigyben tárolódó vazopresszin gyorsan a vérpályába kerül, és fokozza a víz visszaszívását. Ez a folyamat a vese gyűjtőcsatornáiban működik, a húgyhólyagba került vizeletet már nem tudja visszaszívni. A vízvisszaszíváson túl van egy direkt simaizom-összehúzó hatása is, ez is emeli a vérnyomást.

Diabetes insipidus – a vazopresszin hiánya miatt kialakuló kórkép

Ne keverjük össze a diabetes mellitussal, ami a cukorbetegség! A diabetes görög szó, túláradó vizeletürítést jelent. A cukorbetegséggel ellentétben itt nincs kimutatható cukor a vizeletben, hiszen a túl sok vizelet nem azért keletkezik, hogy kiürítse a felhalmozódott cukrot, hanem egyszerűen nem tud visszaszívódni a vesében.

Az ürített vizelet mennyisége akár 3–20 liter is lehet naponta, ez extrém szomjúságot okoz, és nagyon nagy mennyiségű folyadékbevitelt igényel. Bár nem gyakori ez a kórkép, a drámai tünetek miatt a betegek viszonylag gyorsan orvoshoz kerülnek.

Enyhébb esetekben azonban lehet, hogy a diagnózist csak hónapokkal vagy évekkel később sikerül felállítani.

OXITOCIN- ÉS VAZOPRESSZINHIÁNY ÉS AZ AUTIZMUS SPEKTRUMZAVAR (ASD)

Számtalan kutatás igazolta, hogy autizmus spektrumzavar fennállása esetén jelentős oxitocinhiány mutatható ki. Az újabb kutatások arra is rávilágítottak, hogy nem csupán a termelődés zavart, azaz nincs elegendő oxitocin, de a receptorok hiánya vagy elégtelen működése is szerepet játszik a kórkép kialakulásában. Az oxitocin hiánya elsősorban a szociális területen lesz szembeötlő: az érintés, a simogatás, a masszázs az autizmus spektrumzavarral élőkben nem váltja ki a jó érzést, ezért nem is esik nekik jól. Tulajdonképpen a jó érzés helyett csak egy fizikai érintést érzékelnek. Az oxitocintermelés fokozása jelentősen javítja a szociális funkciókat.

Autista gyermekeknél gyakran megfigyelhető, hogy nagyon nagy mennyiségű vizeletet ürítenek, a szülők elmondása alapján kiderül, hogy nagyon sokat isznak, rengeteget pisilnek, szinte folyamatosan csorog a vizeletük. Ilyenkor a vérvétel is nagyon akadályozott, mert nagyon sűrű a gyermekek vére. Tulajdonképpen egy enyhe állapotban lévő diabetes insipidus van jelen, de ebben a formában ezt rutinvizsgálatokkal általában nem vizsgálják. A tünetek alapján azonban mindenképp érdemes erre az eshetőségre is gondolkodni. Az oxitocin és a vazopresszin tulajdonképpen ugyanott termelődik és ugyanott tárolódik, így nem meglepő, hogy a hiányuk is együtt jelentkezik.

Sőt, egyes kutatásokban a vazopresszin adagolása javította a szociális funkciókat, szóval a kapcsolat itt is valószínűleg sokkal szorosabb és komplexebb annál, mint hogy egy helyen termelődnek.

A csökkent hormontermeléshez az ásványi anyagok hiányán túl hozzájárulnak a felhalmozódó nehézfémek és az idegrendszerben is jelen lévő krónikus vírusok, illetve a gyulladások. Ezeket kezelve szépen lehet javítani a hormonális funkciókon keresztül a szociális funkciókat is.

A HPA-tengely
A hipotalamusz – agyalapi mirigy – mellékvesekéreg tengely

A HPA-tengely gyakorlatilag a stresszre adott válaszreakciók összessége, vagy úgy is mondhatjuk, hogy a stresszre adott válaszok koordinátora.

Normál esetben, ha valamilyen (akut) stressz ér bennünket, a neuroendokrin rendszerünk jelzéseket küld, a mellékvesében felszabadulnak a stresszhormonok, hogy a megrázkódtatással meg tudjunk küzdeni. Erről később még lesz szó.

Ha azonban nem akut stresszről van szó, hanem naponta jelentkező, tartós (krónikus) stresszről, akkor a szervezet folyamatosan úgy érzi, hogy veszélyben vagyunk.

A folyamatos stresszhormontermelés nagyon megterhelő, számos folyamatot indít el és tart fenn, aminek idővel súlyos következményei lesznek.

Emiatt is nagyon fontos, hogy tisztában legyünk a HPA-tengely hatásával, működésével, hogy tudjuk, hogyan csökkenthetjük a stresszt, hogyan javíthatunk szervezetünk állapotán.