Fábián Janka

TÖRTÉNELEM ÉS ROMANTIKA

Szerelmek, hősök és kalandok a magyar históriából

Copyright © Fábián Janka, 2024

© Central Kiadói Csoport, 2024

Kiadónk legjobb tudása szerint, a jogszabályok figyelembevételével

járt el a könyvben megjelent vizuális művek felhasználása érdekében.

Amennyiben körültekintő eljárásunk ellenére mégsem

tudtunk bármely érintett jogtulajdonossal/jogosulttal kapcsolatba lépni,

kérjük, a megállapodás érdekében keressen meg minket

az alábbi elérhetőségen: konyvkiadas@ckcs.hu

A jogtulajdonos engedélye nélkül a műből

részlet sem közölhető.

ISBN 978-963-614-520-0 (papír)

ISBN 978-963-614-521-7 (epub)

Megjelent a Central Kiadói Csoport

gondozásában, 2024-ben

Felelős kiadó: Marosi László

www.animuscentral.hu

Az 1795-ben alapított Magyar Könyvkiadók

és Könyvterjesztők Egyesülésének tagja

Szerkesztette: V. Detre Zsuzsa

Felelős szerkesztő: Peiker Éva

Korrektor: Barsi Nikoletta

Borítókép: Miguel Sobreira / Trevillion Images

Borítóterv: Tabák Miklós

E-book: Scriptor Kft.

„…a magyarok mindenhol ott vannak.”

Előszó

A történelmiregény-író is része a történelem lassan csordogáló folyamának, már abban az értelemben, hogy tehetségének, szándékainak könyörtelenül határokat szab az idő. Ami, ugye, véges. A történelmiregény-író lelkesedése, érdeklődése meg közelít a végtelenhez. Vagyis egyetlen valamirevaló szerző sem fejezheti be úgy földi pályafutását, hogy minden általa tervezett témát alaposan körüljárva megír; bizony sok, csak tervekben létező nagyregény marad örök időkre megíratlan.

Tudom, Fábián Janka is sok-sok ötletet forgat a fejében, szebbnél szebb történeteket, melyek szinte kiáltanak egy rájuk váró regény után. Olyan történelmi karakterekről, akiknek élete lenyűgözte a kortársakat, és a mai napig nyomot hagyott emlékezetünkben. Régi szerelmek, szenvedélyes hölgyek, urak, filmcsillagok és ördöglovasok, hazafiak és asszonyaik, letűnt korok széphistóriáinak hősei ők.

E kötet üdítő válogatást ad, egy csokorra valót az ismertebb és kevésbé ismert széphistóriákból. Ne hevenyészett regényvázlatokra számítson az olvasó, sem száraz, tudományos értekezésekre. Olyan pontos, érdekfeszítő ismeretterjesztő írások ezek, amelyek önmagukban is képesek felcsillantani a régmúlt ékköveit.

Andrássy Gyula gróf és Sisi vélt vagy valós szerelme, a Windsor-ház magyar szépmamája, Rhédey Klaudia grófnő, Sándor Móric, az Ördöglovas, Bánky Vilma, Hollywood első (és eleddig utolsó) magyar csillaga, Számwald Gyula, az amerikai észak-déli polgárháború hőse, Széchenyi gróf és Crescence szerelme, a Zichy grófnők csodálatos története, és még sok lenyűgöző történet bontakozik ki e könyv lapjain.

Izgalmas, tanulságos olvasmány mindőjük sztorija, ebben a formában is. De remélem, némelyikből születik még a közeljövőben egy-egy ízig-vérig Fábián Janka-regény is!

Bán Mór

Egy szerelem legendája

Sisi és Andrássy Gyula „viszonya”

Erzsébet királyné, Ferenc József felesége emberemlékezet óta a magyarok egyik legnépszerűbb és legkedvesebb történelmi személyisége. Nem is csoda, hiszen a világszép asszony már a házassága első éveiben a szívébe zárta a magyarokat, és amint beköltözött a Hofburgba, jóformán azonnal elkezdett magyarul tanulni, azután pedig élete végéig szívesen használta ezt a külföldiek számára oly nehéz nyelvet.

De nem csak a nyelvünket kedvelte: a magyar népet is megszerette, és hamarosan sok magyar barátot is szerzett – az udvarban terjedő rosszindulatú pletykák szerint szinte kizárólag magyarokkal vette körül magát.

Elmondhatjuk tehát, hogy a rokonszenv kölcsönös volt, és korának egyik legszebb, legcsodáltabb királynéja élete végéig bizonyos lehetett a magyarok iránta érzett szeretetében, hálájában.

Sisi és a magyarok

Pedig a császár fiatal feleségének és a magyaroknak az első találkozása nem sok jóval kecsegtetett. 1857-ben látogatott el hozzánk először az ifjú házaspár két kislányukkal, és nem egészen tíz évvel a levert szabadságharc után kimondottan fagyos fogadtatásban volt részük Pest-Budán. Ráadásul Sisi idősebb kislánya, Zsófia a budai vár nyirkos termeiben megbetegedett, és az orvosok sajnos nem tudták megmenteni az életét. A császárné ezek után akár meg is gyűlölhette volna a magyarokat a barátságtalan fővárosukkal és a kacifántos nyelvükkel egyetemben, ám csodával határos módon nem így történt.

Gróf Andrássy Gyula

Pár év múlva, 1864-ben aztán megérkezett az udvarba a valódi, bár kissé rejtőzködő őrangyalunk egy kecskeméti illetőségű köznemesi leány, Ferenczy Ida képében, aki Sisi felolvasónőjeként végleg meglágyította a császárné szívét a magyarok iránt.

A felolvasónő (Ida alacsony származása miatt nem lehetett udvarhölgy) kedvességével, hűségével hamar kiérdemelte Sisi bizalmát, egyike lett azoknak, akik a legközelebb álltak a királynéhoz. Áldásos tevékenysége nyomán a császárné tovább tökéletesítette magyar nyelvtudását, és egyre inkább tisztába jött a szabadságától megfosztott nép leghőbb vágyaival.

Ida ügyesen irányította úrnője figyelmét Deák Ferencre és egy másik egykori negyvennyolcas politikusra, arisztokratára, Andrássy Gyulára.

A „szép akasztott”

A gróf 1823-ban született, tehát tizennégy évvel volt idősebb Sisinél, és első találkozásukkor, kis híján negyvenhárom évesen a kor fogalmai szerint már meglett férfinak számított. A forradalomban és a szabadságharcban játszott szerepe miatt – Görgei segédtisztjeként részt vett a pákozdi és a schwechati csatában – 1851-ben halálra ítélték, és jelképesen fel is akasztották (a nevét egy bitófára szögezték). Ekkor azonban már biztonságban volt, a francia fővárosban ette a száműzöttek talán nem is mindig olyan keserű kenyerét. A párizsi szalonokban és báltermekben a fess magyar rebellis óriási népszerűségnek örvendett, különösen a hölgyek körében. „Le beau pendu”-nek, azaz a szép akasztottnak becézték a délceg, ibolyakék szemű, göndör fürtű és kackiás bajuszú férfit.

1856-ban Párizsban vette feleségül az erdélyi főnemesi családból származó Kendeffy Katinkát, akitől később három gyermeke született, két fiú és egy lány. A házasság azonban továbbra sem akadályozta meg abban, hogy, kihasználva vonzó külsejét és az őt körüllengő különlegesség varázsát, minél több szerelmi trófeát begyűjtsön a fény városában.

A száműzetésnek azonban hamarosan vége szakadt – 1858-ban Andrássy az édesanyja, Szapáry Etelka közbenjárására hazatérhetett, és az elkövetkező években Zemplén vármegye követeként aktívan bekapcsolódott a politikai életbe.

1866-ban egy küldöttség tagjaként érkezett a Hofburgba, ahol egy bálon találkozott először személyesen Erzsébettel. A császárné nem sokkal azelőtt ünnepelte a születésnapját, ezért felköszöntötték, és egyúttal meghívták egy magyarországi látogatásra. A találkozás után Andrássy Ferenczy Idán keresztül tartotta a kapcsolatot Sisivel, és Deákkal együtt mindent megtettek, hogy a felesége befolyását kihasználva Ferenc Józsefet a kiegyezés felé tereljék.

Erzsébet királyné koronázási ruhában

Nagyszerű terv volt ez, mivel a császár őszintén szerette a feleségét, és szinte semmit sem tudott megtagadni tőle, ám ennek ellenére Erzsébet talán csak sokkal később, vagy akár soha nem járt volna sikerrel, ha a történelem kereke nem fordul egy nagyot abban az évben.

1866 nyarán Sisi eleget tett a meghívásnak, és a gyermekeivel Magyarországra érkezett – ennek azonban egy szomorú oka is volt, ugyanis a porosz–osztrák háborúban az előbbiek álltak nyerésre, és Bécsben már inváziótól tartottak. A königgrätzi vereség nekünk kapóra jött, ugyanis Ferenc József immár egyáltalán nem zárkózott el az egykor kegyetlenül leigázott és megalázott magyarokkal való kiegyezéstől.

1867 júniusában a törvényi változtatások után a várva várt koronázás is megtörtént Pest-Budán, és Sisi szépsége teljében, gyönyörű, magyaros szabású díszruhában tündökölhetett a férje mellett, akinek fejére az esztergomi érsek és az egykori halálraítélt, Sisi egyik legjobb barátja, Andrássy Gyula helyezte Szent István koronáját.

Az örök talány: szerelem vagy barátság?

Az egyik legjobb barátja? Nos, igen… Már ekkor, a hatvanas évek végén szárnyra kaptak a pletykák, hogy a még mindig jóvágású, daliás gróf és a világszép királyné között valami sokkal mélyebb kapcsolat is lehet. Egyértelmű volt, miért is hitték ezt sokan: ha rájuk nézett az ember, máris azt gondolhatta, „milyen szép pár!” Andrássy a királynál is idősebb volt hét évvel, Ferenc József mégis öregebbnek, törődöttebbnek nézett ki, és mindenki úgy vélhette, hogy a szépséges Sisi mennyivel jobban mutatna a délceg magyar gróf oldalán. Sokan azt is rebesgették, hogy az 1868-ban született Mária Valéria, Erzsébet kedvenc gyermeke, az „egyetlenke” valójában Andrássy lánya.

Manapság is se szeri, se száma a Sisi és a gróf titkos, ám szenvedélyes viszonyát taglaló történeteknek, regényeknek, filmeknek (némelyik a legintimebb részletekben vájkálva mutatja be az állítólagos affért).

De vajon mi lehet az igazság? A legendás szerelem tényleg beteljesült valaha? Sisi és Andrássy tényleg szeretők voltak?

Természetesen teljes bizonyossággal semmit sem állíthatunk, hiszen nem voltunk ott… De azért nem is kell a sötétben tapogatóznunk, és az ismert tényekből kikövetkeztethetjük a valóságot. Ami talán kiábrándító lehet, és elsőre egy szép legenda lerombolásaként hathat, de ez csak elsőre van így!

A rendelkezésünkre álló tények és források alapján kijelenthetjük, hogy Erzsébet és Andrássy gróf között kölcsönös tiszteleten és rokonszenven alapuló, őszinte barátság alakult ki. Még azt is valószínűsíthetjük, hogy netán ennél mélyebb érzelmek is kibontakozhattak közöttük az évek során, különösen a férfi részéről (egyes történészek szerint Andrássy leveleiből ez nyilvánvaló, ám abban a korban a lelkendező, túlfűtött pátosz nem csak szerelmesek között dívott, és a férfi minden esetben így írta alá a leveleit: „az ön hűséges alattvalója”). Ha volt is köztük szerelem, ez minden bizonnyal plátói maradt. Ugyan sok időt töltöttek együtt, különösen, amikor Sisi Gödöllőn tartózkodott, és gyakran együtt lovagoltak, sétáltak, beszélgettek, ám sohasem maradtak kettesben. Sisit mindenhová udvarhölgyek, testőrök és bizony titkosrendőrök is kísérték, akik egyetlen pillanatra sem veszítették el őt szem elől, és nyilvánvalóan jelentettek volna az uralkodónak, ha bármiféle gyanú merül fel tiltott viszonyra. Erzsébetről tudvalevő, hogy hiú teremtés volt, aki tisztában volt a szépségével, és szívesen vette a környezete rajongását – lett légyen szó akár férfiakról, akár nőkről –, de mindvégig hűséges maradt a férjéhez. Andrássy pedig, noha sohasem vetette meg a gáláns kalandokat, és nem róla mintázták a házastársi hűség szobrát, volt annyira józan és főleg lovagias, hogy nem sodorta veszélybe a királynét egy kétes kimenetelű, veszélyes viszonnyal.

A koronázás, 1867

Ne feledjük, hogy a 19. században egészen másképp álltak a férfi-női érintkezéshez, mint napjainkban, különösen, ha nem házastársakról volt szó, és főleg egy ilyen kényes, birodalmi jelentőségű ügyben. Úgy tudjuk – megint csak Ferenczy Idától –, hogy Sisi és a gróf mindössze néhány percre maradtak egyedül 1872-ben, amikor egy hirtelen eleredt zápor miatt a királyné kénytelen volt Andrássy kocsijában menedéket keresni. Abból is érzékelhetjük, micsoda hallatlan esetnek számított ez, hogy ekkora feneket kerítettek neki, és még évek múlva is emlegették! Találgathatunk, hogy ez alatt a pár perc alatt mi történhetett, de hogy nem sok minden, az valószínű.

Összefoglalva tehát, ha lett is volna hajlandóság, különösen a csélcsap Andrássy részéről, hogy felszarvazzák Ferenc Józsefet, erre Sisi valószínűleg nem lett volna kapható, meg aztán egészen egyszerűen nem adódott rá lehetőségük. Ám egy szerelem akkor is lehet szép és felkavaró, ha plátói marad – inkább modern korunk jellemzője, hogy mindenben és lehetőleg azonnal a fizikai beteljesülést keressük, és ha ez elmarad, csalódást, ürességet érzünk. Így hát kimondhatjuk; akár szerelem, akár barátság volt a két ember között, mindenképpen kivételesen szép kapcsolat volt, és mi, magyarok rengeteget profitáltunk belőle.

Erzsébet császárné

Mikor 1890-ben Andrássy Gyula meghalt, Sisi vigasztalhatatlan volt: „Én azonban leghívebb barátomat veszítettem el” – írta a gróf özvegyének. Még Mária Valéria is megjegyezte, édesanyja mennyire összetört, noha ő az egykori pletykák miatt nemigen kedvelte Andrássyt.

Tartsuk tehát tiszteletben az egykor élt emberek emlékét és az érzéseiket, továbbá az esetleges áldozatokat, amelyeket egymásért és a hazájukért hoztak, és ne vetítsük vissza rájuk a jelenből az elképzeléseinket, amelyeknek ez esetben vajmi kevés alapjuk van.

Aztán egy szép napon, ki tudja… akár még elő is kerülhetnek olyan források, eddig padlások, levéltárak mélyén rejtőzködő levelek, naplók formájában, amelyek bebizonyítják, hogy mégiscsak volt valami a pletykákban és a makacsul újraéledő legendában.

Azonban addig is gondoljunk rájuk igaz barátokként, amikor megidézzük az alakjukat!

Felséges Urnőm!

Felséged kegyességét és jóságát irányomban mellynek ma ismét egy ujabb jelével szerencséltetett megköszönni nem lehet sem írásban sem szóval. Nem is kísérlem meg hanem igyekezni fogok azt megérdemelni.

Száz évet tölteni mostani állásomban igen sok is volna – de ha lehető volna elfogadnám örömest azon föltétel mellett, hogy az alatt Felségedet és családját soha semmi – még a legkisebb gond sem érje. Ezt ohajtya

Felséged leghivebb szolgája és alattvalója

Andrássy Gyula

ANDRÁSSY GYULA LEVELE ERZSÉBET KIRÁLYNÉNAK

1871. NOVEMBER 9-ÉN, AMIKOR KÜLÜGYMINISZTERRÉ NEVEZTÉK KI

Az első hollywoodi magyar csillag

Bánky Vilma

Számos hollywoodi hírességnek vannak magyar gyökerei. Mindenki jól ismeri Tony Curtis nevét, ám kevesen kapják fel a fejüket, mikor a Bánky Vilma nevet meghallják. Pedig nem túlzás kijelenteni, hogy a húszas években alig volt nála ismertebb arc a némafilmsztárok között Hollywood már akkor is fényűző világában.

A színésznő Koncsics Vilma néven született 1901-ben, és gyermekkorát igen szerény körülmények között a józsefvárosi Práter utcában töltötte. Iskolái elvégzése után egy ideig gépírókisasszonyként dolgozott, és mellette elvégzett egy színjátszó tanfolyamot is, ahol hamar kiderült, mennyire tehetséges. Mivel szőke hajával, kék szemével, hófehér bőrével és szabályos, finom vonásaival megtestesítette a kor szépségideálját, felfigyeltek rá, és maga a legendás színészóriás, Somlay Artúr vette a szárnyai alá, akinek idővel a magántanítványa lett.

Bánky Vilma

Magyar rapszódia

Ekkoriban, a „beszélő” filmek kora előtt a mozi igazán nemzetközi műfaj volt, hiszen egyáltalán nem számított a színészek anyanyelve – a filmvásznon a gesztusok mindenki számára érthetők voltak, a feliratokat pedig könnyen le lehetett fordítani bármelyik nyelvre. A magyar filmgyártás az aranykorát élte, és a legtehetségesebb, legelőnyösebb külsejű színészek bízvást számíthattak világraszóló karrierre. Mégis, ami Vilmával történt, az még ebben az időben is valóságos tündérmesének számított.

A különleges szépségű lányra gyorsan felfigyeltek külföldön is, és hamarosan már osztrák és német filmekben is szerepeltették, sőt egy ízben a francia sztár, Max Linder oldalán is megjelent a filmvásznon.

Ekkoriban egy időre ki is költözött Berlinbe, és 1921-ben már több európai filmgyár is versengett érte. Az egyszerű családból származó, szerény Vilma számára már ez is szinte valóságos csoda lehetett, ám még csak ekkor jött a java! 1925-ben Samuel Goldwyn, a Metro-Goldwyn-Mayer (MGM) stúdió egyik vezetője európai körútján Budapestre is ellátogatott, kifejezetten azzal a céllal, hogy a filmekben már látott szőke magyar lányt személyesen is megismerje. Vilmát jól jellemzi a tény, hogy kis híján elmulasztotta ezt a fontos találkozót, ugyanis el sem akarta hinni, hogy a „nagy ember” valóban őrá kíváncsi. Végül állítólag az utolsó pillanatban a Keleti pályaudvaron csípte el Goldwynt, akit nyomban el is varázsolt természetes bájával, kedvességével. A modern marketingben is ösztönös zsenialitással ténykedő hollywoodi guru aztán elképesztő méretű és rendkívül hatékony kampányt indított Magyar Rapszódia címen, hogy az ekkor már a Bánky nevet használó Vilmát megismertesse az amerikai közönséggel. Vilma Banky arca szinte mindenhol „szembejött” a városokban; az utcai posztereken, az újságok címlapján, a nevét pedig villogó neonfények írták az épületek homlokzatára. A színésznő igaz történetét kissé kiszínezve valóságos Hamupipőke-sztorit kanyarítottak köré, a szegény családból a csodával határos módon álmai városába került lány meséjét. Ezért mire az első amerikai filmjét bemutatták a mozik, már szinte mindenki ismerte és kedvelte a messziről jött szépséget.