CSÁTH GÉZA

HORVÁTÉK

Színjáték három felvonásban

Olcsó eKönyvtár

Klasszikusok ekönyvben a legjobb áron

olcsoekonyvtar.hu

Első felvonás

Második felvonás

Harmadik felvonás

Személyek

HORVÁT KÁLMÁN gimnáziumi tanár

HORVÁTNÉ a felesége

MÜLLER nyugalmazott tanár, Horvátné apja

IGAZGATÓ

IGAZGATÓNÉ

PATAKI JÓZSEF tanár

PATAKINÉ a felesége

MAYER LÁSZLÓ százados

VÁRKONYI főhadnagy

SIMON tiszthelyettes

BUKVICS TOSKO földbirtokos

VARGÁNÉ lakásadónő

MÁRI szobalány

JEAN inas

JULIETTE szobalány

ISKOLASZOLGA

RADICS gimnazista

BOLTOSINAS

POSTÁS

NAPSZÁMOSOK

Személyek

HORVÁT KÁLMÁN

Huszonnyolc éves gimnáziumi tanár. Szőke ember. Az első felvonásban kis bajuszt visel, és oldalt választja el a haját. A másodikban teljesen borotvált az arca, és a választék középen van. A harmadikban is borotvált, de a választék oldalt a régi helyre kerül. Járása, egyénisége fiús, gyerekes. A harmadik felvonásban komolyabb, és a mozdulatai is lassúbbak, érettebbek, beszéde is lassúbb. Az első felvonásban szürke kockás ruhát visel, amelynek szabása elárulja, hogy készen vették. A második felvonásban kitűnő szmoking feszül rajta. A harmadikban jó kétsoros zöldes angol szövetruha.

HORVÁTNÉ

Huszonhat éves. Az első felvonásban piros színű fehér babos pongyola van rajta. A másodikban túldíszített sárga selyem estélyi ruha. A harmadikban fekete otthoni pongyola. Az első felvonásban kontyra csavarja a haját. A másodikban túl nagy estélyi frizurát visel. A harmadikban a fejtetőn konty és köröskörül betétes fodorban van a haj.

MÜLLER

Hatvanéves. Igen sovány, sápadt ember, de bajuszát festi. Ritka és rövidre nyírt őszes haja felfelé van fésülve. A fejtető kopasz. Emiatt fejének felső vonala elölről félkör alakú. Rózsaszín kockás ing. Ugyanilyen színű bő mandzsetták, amelyek körben vannak gombolva nagy rézgombbal. Ruhája szürke és bő. Fekete csokornyakkendőt visel. Cipője cúgos. Nadrágja rövid, úgyhogy leülésnél piros csíkos krémszínű harisnyája kilátszik. Ezüst óralánc.

IGAZGATÓ

Ötvenéves. Középtermetű. Középen elválasztott szürke, dús haj. Magyaros, de nem kipedert bajusz. Erős szemöldök. Barnás arcszín. Az első felvonásban szürkés utcai ruhát visel, de mellénye rövid, úgyhogy kilátszik az ing nyelve. Ugyanígy a második felvonásban, ahol igen hosszú zöld ferencjóskát visel. Lánca arany. Cúgos cipő. Petőfi-gallér fekete csokorral.

IGAZGATÓNÉ

Negyvenhat éves. Lilásszürke selyem estélyi toalett sok csipkével.

PATAKI JÓZSEF

Harmincéves. Kissé pisze ember. Igen egészséges arcszíne van. Ferencjóskában.

PATAKINÉ

Huszonnyolc éves. Egyszerű, fehér batisztruha, amely a nyakon kicsit ki van vágva. Csinos és finom asszony. Komoly, de mindamellett érzékinek látszik.

MAYER LÁSZLÓ

Harmincnyolc éves. Kissé kopott ember, de nagyon kihúzza magát. Kis bajusza hegyesre kipederve. Haját a füle fölött előrefésüli félkörben a homlok felé. Fekete haja a közepén van elválasztva. Atillát visel.

VÁRKONYI

Harmincéves. Sovány, magas ember. Igazi elegancia van a mozdulataiban. Angol bajusz. Igen magas gallért visel.

SIMON

Huszonhárom éves. Kövéres, későn érő fiú. Bajusza igen gyér. Az egyes szálak nagy művészettel vannak bajuszpedrővel összegyűjtve. Igen gyakran nevet. Csak az orra alatt, alig nyitott szájjal mondja: Hehe. Ezalatt az arca nem változik.

BUKVICS TOSKO

Ötvenéves. Földbirtokos. Kövér ember. Pirosbarna arc. Gyér, rövidre nyírt körszakáll, gyér fekete bajusz. Igen erős, elbizakodott hangon és bunyevácosan beszél tele torokkal. Mély e-vel nevet; ezt a hangot nem az ajkaival, hanem a torkában képezi. Fekete lüszterruhát visel fehér mellénnyel és vastag aranylánccal.

BADICS

Felfésült hajú, igen komoly, sápadt fiú. Kabátujja rövid, úgyhogy a mandzsettából sok kilátszik. Gyakran igazgatja a mandzsettáit. Nadrágja gondosan vasalt. Szemüveget visel.

MÁRI

Csinos, piros arcú, 13-14 éves falusi lány. Fehér rékli, sötétkék, erősen keményített kartonszoknya. Csíkos vörös-sárga vastag kötény. Koszorúba font gyér szőke haja van. Szoknyája alig ér térden alul.

JEAN

Jóképű, tizenhét éves parasztfiú. Kopaszra van nyírva.

JULIETTE

Sovány, kacér szobalány. Púderezi magát. Fekete ruha és fehér melles kötény.

ISKOLASZOLGA

Negyvenéves, vörösesszőke, erőteljes, egykedvű ember.

VARGÁNÉ

Harmincöt éves, erőteljes, szőke, kacér nő.

BOLTOSINAS

Tizenkét éves, nagy fülű, sápadt kisfiú, szalmakalappal.

Első felvonás

Horváték hálószobája. Reggel fél nyolc. Horvát az asztalnál ír. A felesége még az ágyban fekszik. A férfi fölkel, s lábujjhegyen a könyvszekrényhez megy. Kivesz egy könyvet. Lapoz benne, aztán visszateszi. Újra kiveszi, és becsukva a szekrényt, az asztalhoz viszi igen óvatos, lassú mozdulatokkal. Közben odapislog az ágyra, hogy nem ébresztette-e föl a feleségét. Az asszonynak csak a feje látszik a párnák közül. Horvát újra belemerül az írásaiba. Azután megnézi az óráját és csönget. Mári nagy zajjal nyitja ki az ajtót.

HORVÁT (felháborodottan): Pszt! Ne fordítsd föl a házat! Hozd be a reggelit!

Mári el.

HORVÁT (csóválja a fejét, odamegy a felesége ágyának a lábához, és mosolyogva nézi az alvó asszonyt, aki fölnyitja a szemét, s dörzsölni kezdi az egyiket a bal öklével): Felébredtél, Pirikém?! Ez a haszontalan Mári ébresztett föl, ugye?

HORVÁTNÉ (nyafogva): Igen. Pedig olyan jól aludtam.

HORVÁT: Jól aludtál, fiacskám? (Az ágyra ül.)

HORVÁTNÉ: Jól.

HORVÁT: Nohát akkor jó reggelt kívánok! (Megcsókolja kétszer cuppanósan. A két csók között ritmikus szünet.)

MÁRI (behozza a reggelit, és rájuk pislog): Tessék a reggeli, tekintetes úr. (El.)

HORVÁT: Fiam, én sietek reggelizni, mert ma nyolckor van órám.

HORVÁTNÉ: Tudom: szombaton és kedden nyolckor.

Horvát sietve asztalhoz ül, tölt magának kávét, zsemlét aprít bele, s tele szájjal enni kezd.

HORVÁTNÉ: Sokat dolgoztál már ma?

HORVÁT: Nem volt időm. Mire felöltöztem, hat óra volt. Átjavítottam tíz dolgozatot, és csak azután írhattam egy keveset.

HORVÁTNÉ: De ugye azért kész leszel a munkával karácsonyra?

HORVÁT: Mindenesetre készen leszek. (Öltözik.)

HORVÁTNÉ (öltözik): Istenem, csak ez sikerüljön, Kálmán. Alig várom azt az időt, amikor az uram híres ember lesz. Az első díjat, Kálmán, a te munkádnak kell megkapnia. (Fésülködik, de csak úgy hevenyén, egy kis kendővel köti be a haját, pongyolát húz és papucsot.)

HORVÁT: Azt én is szeretném, és elhiheted, hogy mindent elkövetek.

HORVÁTNÉ (az íróasztalról fölvesz egy lapot): Magyarország geológiája. Írta Horvát Kálmán gimnáziumi tanár... Istenem, valahányszor elolvasom ezt, mindig fáj, hogy ebből egy betűt se tudok megérteni.

HORVÁT: Sose bánd, fiam. Majd ha készen leszek, elmagyarázom neked a legfőbb dolgokat. No, de megyek. Kefélj meg, kérlek, egy kicsit. (Mandzsettát húz. Babrál az asztalon.)

Horvátné csenget. Mári megjelenik.

HORVÁTNÉ: Adja ide a kefét, nem látom sehol. Miért nincs a szekrény tetején?

MÁRI: Mert a tekintetes asszony levette tegnap, és a mosdóra tette.

HORVÁT: Ejnye, mit nyelvelsz?

HORVÁTNÉ (keféli a férjét): No, most fordulj meg. Hol találsz te, fiam, most sarat, nem tudlak megérteni. (Leguggol és vakarja, keféli a nadrágszárat.)

HORVÁT: Azt én se tudom!

HORVÁTNÉ: Na, készen vagy.

HORVÁT: Hát akkor szervusz, édesem! Tizenegykor hazajövök. Szervusz. (Hosszú csók.)

HORVÁTNÉ: Igaz, fiam, el ne felejtsem. Mára nincs már pénzem.

Szünet.

HORVÁT: Nincs pénzed?

HORVÁTNÉ: Két nappal elszámítottam magam. Ma szeptember 29-e van.

HORVÁT: Tyűha! Ez már baj.

HORVÁTNÉ: Nincs neked se?

HORVÁT: Bizony nincs. (Kiveszi a tárcát, keresgél.) Ötvenhárom krajcárom van.

HORVÁTNÉ: Hát akkor nem tudom, mit eszünk ma ebédre.

HORVÁT: Ez az utolsó cigarettám, látod, erre most rágyújtok, és útközben kieszelek valami jót.

HORVÁTNÉ: Jó, jó, de mindjárt kell ám a pénz.

HORVÁT: A levest szívesen elengedem, tudod.

HORVÁTNÉ: Hát akkor majd délben hozunk húst, és friss borjúszeletet csinálok. Jó?

HORVÁT: Igen, és csemegének szőlőt veszünk.

HORVÁTNÉ: Jó, jó, de honnan fogsz pénzt szerezni?

HORVÁT: Kölcsönkérek Pataki Jóskától öt forintot elsejéig.

HORVÁTNÉ: És ha neki sincs?