JESSIE INCHAUSPÉ

GLÜKÓZ FORRADALOM

Ulpius Baráti Kör

Budapest

A mű eredeti címe: Glucose Revolution

Fordította: Alföldi Zsófia

Copyright © Jessie Inchauspé, 2022

International Rights Management: Susanna Lea Associates

Hungarian Translation © Alföldi Zsófia, 2022

© Művelt Nép Könyvkiadó, 2022

ISBN 9789635801275

Az e-book formátumot előállította:

www.bookandwalk.hu

A GLUCOSE GODDESS

Instagram-közösség tagjainak ajánlásai

Ezek az ajánlások egyéni sikertörténetek,

az eredmények azonban egyénenként változhatnak.

„Alig pár napja alkalmaztam Jessie tippjeit, és megszűnt a gyötrő éhségérzetem. Ez mindent megváltoztatott.”

Laura, 63 éves

„Tésztát eszem, mégis fogyok. Kell ennél fantasztikusabb?”

Jasmine, 20 éves

„Két éven át elmaradt a peteérésem. Most újra rendszeressé vált. Tizenhat kilót fogytam. Eltűntek a pattanásaim. És sokkal jobban érzem magam mentálisan. Jessie információi megváltoztatták az életemet. Nincs visszaút!”

Heather, 31 éves

„Jessie megmutatta, hogy változtathatok a menopauza lefolyásán. A barátaim azt állították, hogy soha nem leszek képes lefogyni. Jessie-nek hála bebizonyítottam az ellenkezőjét! Az ő glükóztrükkjeivel megszabadultam négy kilótól. Újra jól alszom, és nem igénylem a napközbeni szundikálást. Még jobban érzem magam, mint a menopauza előtt.”

Bernadette, 55 éves

„Tizenhat évvel ezelőtt, a harmadik terhességem után 2-es cukorbetegséget állapítottak meg nálam. Éveken át romlott az állapotom, és ezt nehezen tudtam kezelni. Négy hónappal ezelőtt bevezettem Jessie módszereit, és a 11,1 mmol/l éhomi vércukorszintem 6,1 mmol/l-re csökkent; súlyos cukorbajosból normális szintre. Képes voltam az állapotom visszafordítására!”

Fatemeh, 51 éves

„Sorsfordító információk… Két hónap alatt tizenhat kilót fogytam! Gyakori migrénem jelentősen javult, és az energiám az egeket verdesi. Jobban érzem magam, mint valaha.”

Annalaura, 49 éves

„Négy hónapja követem Jessie glükózzal kapcsolatos tanításait, és könnyedén megszabadultam hat kilótól, a súlyos hormonális pattanásaim elmúltak, és felnőtt életem során most először normális a pajzsmirigyszintem (8,7 mIU/L-ről 4,4 mIU/L-re csökkent a TSH hormon szintje). Soha nem voltam még ilyen jól.”

Tamara, 31 éves

„Hatvannégy éves mellráktúlélő vagyok, szív-, cukor- és pajzsmirigyproblémákkal. Hormonszupresszorokat kapok, mégis sikerült három hónap alatt nyolc kilótól megszabadulnom a nevetségesen egyszerű változtatások segítségével, amelyeket Jessie olyan érthetően elmagyarázott. A szülésem óta nem voltam ilyen karcsú, és az orvosom szavaival élve a vérvizsgálatom eredménye »olyan volt, mint egy tizenöt évesé«. Még én magam is nehezen hiszem el! Jessie, köszönöm, hogy megváltoztattad az életemet.”

Donna, 64 éves

„Egyes típusú diabéteszem van. Reggeli után általában 16,6 mmol/l-re ugrott a vércukorszintem. A Jessie által megosztott információ segítségével megtanultam szinten tartani a vércukromat, és a HbA1c-paraméter mért értéke 7,4-ről 5,1 százalékra csökkent három hónap alatt… Már nem förmedek rá a családomra és a barátaimra. Végre az vagyok, aki lenni akarok.”

Lucy, 24 éves

„Nem találok szavakat, mennyire megváltoztatta Jessie módszere az életemet. Két évvel ezelőtt abbahagytam a fogamzásgátló szedését, mert gyermeket akartam. Azt hittem, könnyen megy majd. De nem jött meg a menzeszem. Egy évvel később orvoshoz fordultam. Inzulin rezisztenciát és PCOS-t (policisztáspetefészek-szindróma) diagnosztizált nálam. Nagyon nehéz volt. Szerencsére rátaláltam Jessie munkájára, és új reményt ébresztett bennem. Alkalmazni kezdtem a tanácsait. A PCOS valamennyi tünete (hajhullás, szorongás, folyamatos éhség) megszűnt, és most rájöttem, hogy áldott állapotban vagyok. Elmondhatatlanul boldoggá tett!”

Filipa, 29 éves

„A testzsírszázalékom 19-ről 8-ra csökkent. Micsoda boldogság! És közben azt ettem, amit szeretek.”

Semir, 24 éves

„A terhességem 29. hetében terhességi cukorbetegséget állapítottak meg nálam. Jessie módszereinek egy hónapos alkalmazása után hatalmas változást tapasztaltam: Jobban érzem magam, mint a terhességem során bármikor, nem dagadok, állandó és rendezett a vércukorszintem, az orvosom boldog, és ami a legfontosabb, már nem rettegek. Jó szívvel ajánlom Jessie munkásságát minden leendő anyukának.”

Paulina, 39 éves

„Harminc éven át küszködtem súlyos bulimiával, és semmi sem segített, amíg nem találkoztam Jessie módszerével, és nem viseltem gondját a vércukorszintemnek a trükkjeivel. Hihetetlen, de most már két hónapja nem faltam és nem hashajtóztam. Tényleg azt hittem, hogy a betegség a részemmé vált, és soha nem szabadulok meg tőle.”

Sue, 48 éves

„Éveken át szenvedtem hipoglikémiától (alacsony vércukorszint), és nem tudtam, hogy jelentős javulást érhetek el pár kisebb étrendi változtatással. Például azzal, ha megfelelő sorrendben fogyasztom el az ételeket. Hála Jessie-nek és a bizonyítékokon alapuló megfigyeléseinek, megtanultam, hogyan ehetek sütit vagy csokit úgy, hogy annak jóval kevesebb negatív hatása legyen. Most, hogy a vércukorszintem sokkal stabilabb, képes vagyok jobban irányítani a szorongásos tüneteimet, és koncentrálhatok a kiváltó okokra.”

Ilana, 37 éves

„Egyetlen hónap után úgy érzem, mintha újjászülettem volna. Életem nagy részében fáradtságszindrómától és krónikus kimerültségtől szenvedtem. Poszt-Covid-szindróma is gyötört. Amióta felfedeztem a Glucose Goddess (Glükózistennő) oldalt, sokkal jobban érzem magam – egészségesebb, és boldogabb vagyok, és visszatért az energiám! Nagyon köszönöm.”

Christine, 37 éves

„Az utóbbi két évben a hajam őrületesen hullott. Összezavarodtam és zaklatott voltam. Ekkor csoda történt: 40 napja követtem a Glükózistennő-alapelveket, visszanőtt a hajam, sűrűbb és erősebb lett! Nagyon boldog vagyok! Ezen kívül a prediabéteszes állapotom is elmúlt. (Az emelkedett, 6,1 mmol/l vércukorszintem 5,3-re csökkent.) Az energia-, éhség és szomjúság szintem egész nap stabil. Nincs többé szükségem arra a bizonyos második csésze kávéra, vagy „vészhelyzeti” nasira délutánonként. Fokozódtak a szellemi képességeim, és elmúltak a pattanásim is. A változás bámulatos sebességgel következett be. Mindenkinek csak ajánlani tudom Jessie-t.”

Aya, 27 éves

„Egyes típusú cukorbetegségem van. Évtizedekig senki sem tudott rajtam segíteni. Amióta felfedeztem
a Glükózistennő Instagram-oldalt, a kínzó epekedésem megszűnt. Végre képes vagyok egészségesebb étrendet követni, és a vércukorszintem 29,4-ről már az első napokban 8,7-re csökkent, és a szükséges inzulin dózisom a tizedére csökkent. Ó, és lefogytam majdnem három kilót. Az orvosom és a dietetikusom annyira meglepődött, hogy most már ők is ajánlják a betegeiknek a Glükózistennőt.”

Mariel, 43 éves

Tartalomjegyzék

Kedves Olvasó! 19

Hogy jutottam idáig? 26

I. RÉSZ: MI A GLÜKÓZ?

1. LÉPJ BE A PILÓTAFÜLKÉBE: Miért olyan fontos a glükóz?  41

Igen, ez a könyv neked szól

Miről szól ez a könyv – és miről nem?

2. ISMERKEDJ MEG JERRYVEL: Hogy hozzák létre
a növények a glükózt? 49

Erős keményítő

Tüzes rost

Kacér gyümölcs

3. EGY CSALÁDI ÜGY: Hogy jut be a glükóz a véráramba? 58

Egy szülő, négy testvér

Mi lenne, ha hiányozna a glükóz az étrendünkből?

4. AZ ÉLVEZETEK HAJSZOLÁSA: Miért fogyasztunk több glükózt, mint korábban? 66

5. A BŐRÜNK ALATT: A vércukorszint-kiugrások felfedése 73

Egyes csúcsok károsabbak, mint mások

II. RÉSZ: MIÉRT KÁROS A VÉRCUKORSZINT-INGADOZÁS?

6. SZÁLLÍTÁS, ÉGETÉS, ÉS TETRISZ: Ez a három dolog történik a szervezetedben, amikor megugrik a vércukorszinted 83

Miért áll meg a vonat? Szabad gyökök és oxidatív stressz

Miért pirulsz? Glikáció és gyulladás

Tetrisz a túlélésért: Inzulin és zsírlerakódás

7. TETŐTŐL TALPIG: Hogyan betegítenek meg a csúcsok? 97

Rövid távú hatások

Hosszú távú hatások

III. RÉSZ: HOGYAN LAPOSÍTHATOD EL A VÉRCUKORSZINT GÖRBÉDET?

1. TRÜKK: Edd az ételeket a megfelelő sorrendben! 123

2. TRÜKK: Minden étkezést kezdj zöld előétellel! 140

3. TRÜKK: Fejezd be a kalóriák számolgatását! 157

4. TRÜKK: Laposítsd el a reggeli görbét! 173

5. TRÜKK: Bármelyik típusú cukrot szereted, mind ugyanolyan 197

6. TRÜKK: Válaszd a desszertet az édes nassolnivalók helyett! 211

7. TRÜKK: Evés előtt nyúlj az ecet után! 220

8. TRÜKK: Evés után mozogj! 234

9. TRÜKK: Ha már muszáj rágcsálnod, akkor sósat
nassolj 245

10. TRÜKK: Öltöztesd fel a szénhidrátot! 253

ÖTLETMORZSÁK: Hogyan légy glükózistennő a nehéz időkben 270

KÜLÖNLEGES VAGY 286

VÉGE 289

KÖSZÖNETNYILVÁNÍTÁS 291

A SZERZŐRŐL 293

JEGYZETEK 295

JESSIE JOGNYILATKOZATA

Ebben a könyvben létező tudományos felfedezéseket teszek mindenki számára elérhetővé. Gyakorlatban alkalmazható módszerekké alakítottam őket. Tudós vagyok, nem orvos, tehát ne feledjétek, ezek nem orvosi tanácsok.

Ha egészségi problémád van vagy gyógyszert szedsz, beszélj az orvosoddal, mielőtt alkalmazod a könyv tippjeit.

A KIADÓ JOGNYILATKOZATA

Ez a kiadvány a szerző véleményét és módszereit tartalmazza. Szándéka szerint hasznos, informatív anyagot nyújt a kiadvány tárgyában. Abban a tudatban értékesítjük, hogy sem a szerző, sem a kiadó nem foglalkozik a könyvben orvosi, egészségügyi vagy más típusú személyes szakmai szolgáltatásokkal. Ezért konzultáljon orvosával, egészségügyi vagy más hozzáértő szakemberrel, mielőtt alkalmazná a könyv javaslatait vagy következtetéseket vonna le.

A szerző és a kiadó kifejezetten elhárítja a felelősséget mindennemű személyes vagy más veszteség, kockázat esetén, amely a könyv tartalmi elemeinek használata vagy alkalmazása során fellép.

A családomnak

Kedves Olvasó!

Mit ettél utoljára?

Gyerünk, gondolkozz el rajta egy pillanatra.

Ízlett? Hogy nézett ki? Milyen volt az illata? Hol etted? Kivel voltál? És miért épp ezt választottad?

Az étel nem csupán finom, hanem egyúttal létfontosságú is. Néha anélkül, hogy tudnánk róla, az ételek nem várt következményekkel járnak. Tehát most következnek a keményebb kérdések: Tudod, hány gramm zsír rakódott le a hasadra, miután elfogyasztottad? Tudod-e, hogy emiatt holnap egy pattanással leszel-e gazdagabb? Tudod, mennyi lerakódást okoz a verőereidben, és hány ránc mélyül el tőle az arcodon? Tudod-e, vajon ettől leszel-e újra éhes két órán belül, ettől forgolódsz-e álmatlanul éjszaka, vagy ettől érzed-e magad holnap lomhának?

Röviden: Mit tett a testeddel és az elméddel az utolsó étel, amit megettél?

A legtöbb embernek fogalma sincs. Nekem sem volt, mielőtt a glükóz nevű molekuláról tanultam.

A legtöbbünk számára a testünk fekete doboz: működik, de nem vagyunk tisztában vele, pontosan hogyan. Gyakran inkább az olvasottak vagy hallottak alapján döntjük el, mit ebédelünk, és nem annak alapján, hogy mire van valóban szüksége a szervezetünknek.

Alan Watts filozófus szavaival éve: „Az állatok a gyomruk, az emberek az agyuk szerint étkeznek.” Ha a testünk beszélne hozzánk, másképp alakulna minden. Akkor tudnánk, miért éheztünk meg újra két órával az evés után, miért aludtunk rosszul előző éjszaka, és miért éreztük magunkat másnap nehézkesnek. Jobb döntéseket hoznánk az ételeinkkel kapcsolatban. Javulna az egészségünk. Jobb lenne az életünk.

Jó hírem van.

Kiderült, hogy a testünk igenis, folyamatosan beszél hozzánk.

Csak épp nem tudjuk, hogyan hallgassunk rá.

Minden, amit a szánkba veszünk, valamilyen hatást vált ki. Amit megeszünk, az hat a bennünk élő harminctrillió sejtre és harminctrillió baktériumra. Válassz: éhség, pattanás, migrén, tompa agy, hangulatingadozás, súlygyarapodás, álmosság, meddőség, policisztáspetefészek-szindróma (PCOS), kettes típusú diabétesz, zsírmáj… mind-mind a testünk üzenete a belső problémákról.

Ebben a környezetünket hibáztatom. A táplálkozási döntéseinket milliárddolláros marketing kampányok befolyásolják, amelyek az élelmiszeripar bevételét célozzák meg – szénsavasüdítő-, gyorsétel- és édességreklámok. Ezek általában azt a látszatot keltik: „nem számít, mennyit eszel – a feldolgozott élelmiszer és a cukor nem természeténél fogva rossz”. Csakhogy a tudomány éppenséggel az ellenkezőjét bizonyítja, mégpedig azt, hogy a feldolgozott élelmiszer és a cukor eredendően rosszat tesz nekünk, még akkor is, ha nem visszük túlzásba a bevitt kalóriákat.

A megtévesztő marketing miatt azonban elhiszed, hogy:

„A súlyvesztést csak a kalóriabevitel és -deficit határozza meg.”

„Soha nem szabad kihagyni a reggelit.”

„A rizs süti és a gyümölcslé jót tesz.”

„A zsíros étel ártalmas.”

„Cukrot kell ennünk, hogy legyen energiánk.”

„A kettes típusú cukorbetegség genetikai eredetű, és nem tehetünk ellene semmit.”

„Azért nem fogysz le, mert nincs elég akaraterőd.”

„Normális dolog délután háromkor álmosnak lenni
– dobj be egy kávét!”

Téves ételválasztásunk befolyásolja a testi és lelki jóllétünket – és megakadályozza, hogy reggelenként csodásan érezzük magunkat. Talán nem tűnik fontosnak, ha nem vagyunk minden reggel pompásan, de ha lehet… miért ne? Azt akarom elmondani, hogyan lehetséges.

A tudósok hosszú ideje tanulmányozzák, miként hatnak ránk az ételeink, és mostanra minden eddiginél többet tudunk erről. Az elmúlt öt évben világszerte izgalmas felfedezések születtek a laboratóriumokban: felfedték a testünk folyamatos, valós idejű reakcióját az egyes ételekre – és bebizonyították, nemcsak az számít, hogy mit eszünk, de az is, hogy hogyan – milyen sorrendben, összetételben, csoportosításban.

A tudomány megmutatta, hogy a testünk feketedobozában van egy mérő rendszer, amely az egész szervezetre hatással van. Ha ezt megértjük, és olyan döntéseket hozunk, amelyek a legkedvezőbb értékre állítják be, azzal jelentős mértékben javíthatjuk a testi és lelki állapotunkat. Ez a mértékegység a vércukor vagy glükózszintje a testünkben. A nap folyamán jelentős mértékben ingadozik, és éles kiugrások is vannak benne – ezeket nevezem glükózcsúcsoknak –, amelyek mindenre hatással vannak, a hangulatunktól kezdve az alvásunk minőségén, a súlyunk alakulásán, a bőrünk állapotán át egészen az egészséges immunrendszerünkig, a szívbetegségekig és a fogamzás esélyéig.

Ha nem vagy cukorbeteg, akkor ritkán hallhatsz fejtegetéseket a glükózról, pedig valójában mindenkire hatással van. Az elmúlt néhány évben már sokkal könnyebben elérhetők a molekulát figyelő eszközök. Emiatt, és a már korábban említett tudományos haladás eredményeként, sokkal több adathoz férünk hozzá, mint valaha – és ezek felhasználásával betekinthetünk a testünkbe.

Ez a könyv három részből áll: 1) mi a glükóz és miről beszélünk, amikor a glükózcsúcsokat emlegetjük; 2) miért káros az ingadozó glükózszint; és 3) mit tehetünk, hogy ellaposítsuk a vércukorszintgörbét, miközben mégis olyasmit eszünk, ami kedvünkre való.

Az első részben elmagyarázom, mi a glükóz, honnan ered, és miért olyan fontos. A tudás már a rendelkezésünkre áll, de az ismeretek közel sem terjednek elég gyorsan. Cukorbetegség ide vagy oda, a glükózszint szabályozása mindenki számára fontos: az amerikai népesség nyolcvannyolc százalékának valószínűleg szabályozatlan a vércukorszintje (még akkor is, ha orvosi értelemben nem számítanak túlsúlyosnak), és a legtöbben nem is tudnak róla. Amikor a vércukorszint szabályozatlan, akkor ingadozást tapasztalunk. A kiugrások során a glükóz gyorsan áramlik a szervezetben, és a vércukorszint hirtelen egy órán vagy még kevesebb időn belül több mint 1,7 mmol/l értékkel megemelkedik, aztán ugyanilyen gyorsan csökken. Az ingadozás káros következményekkel jár.

A II. részben elmagyarázom, hogyan befolyásolnak minket rövid és hosszú távon a vércukorszint-ingadozások éhség, bizonyos ételek utáni sóvárgás, fáradtság, rosszabb menopauzatünetek, migrén, nyugtalan alvás, az egyes típusú cukorbetegség kezelési nehézségei, terhességi diabétesz, legyengült immunrendszer, a kognitív funkciók romlása formájában. Az ingadozó vércukorszint hozzájárul az öregedéshez, a krónikus betegségek kialakulásához, mint az akné, ekcéma, pszoriázis, vagyis pikkelysömör, ízületi gyulladás, hályog, Alzheimer-kór, rák, depresszió, bélproblémák, szívbaj, meddőség, policisztáspetefészek-szindróma (PCOS) inzulinrezisztencia, kettes típusú cukorbetegség, zsírmáj.

Ha minden nap minden percében egy diagramon ábrázolnád a vércukorszintedet, akkor látnád, hogy
a pontok közti vonal csúcsokat és völgyeket ad ki. Ez a görbe mutatná a vércukorszinted változásait. Amikor életmódot váltunk, hogy elkerüljük ezeket a kiugrásokat, akkor ellaposítjuk a görbét. Minél kevésbé hullámzó ez a görbe, annál jobb. A vércukorszintgörbe ellaposításával csökkentjük az inzulin – a glükóz által felszabadított hormon – mennyiségét a szervezetünkben. Ez jótékony hatású, hiszen a túl sok inzulin az inzulinrezisztencia,
a kettes típusú diabétesz és a PCOS egyik fő mozgatórugója. Laposabb vércukorszintgörbével ráadásul természetes módon ellapítjuk a fruktóz görbét is. A fruktóz a cukros ételekben található meg a glükóz mellett, és a túl sok fruktóz megnöveli az elhízás, a szívbetegségek, és
a nem alkoholos zsírmájbetegség valószínűségét.

A III. részben megmutatom, hogyan laposíthatod el a vércukorszintgörbét tíz egyszerű módszerrel, amelyeket könnyedén bevezethetsz az életedben. A főiskolán matematikát tanultam, aztán a másoddiplomás képzésem idején biokémiát, és ez lehetővé tette számomra nagy mennyiségű táplálkozástudományi adat elemzését és feldolgozását. Ráadásul rengeteg kísérletet végzek saját magamon is. Folyamatos vércukorszint-figyelő készüléket viselek, amely állandóan figyeli a vércukorszintemet. Tíz egyszerű és meglepő technikát osztok meg veled. Egyik sem várja el, hogy soha többé ne egyél édességet, számláld a kalóriákat, vagy napi több órát mozogj. Inkább arra biztatnak, alkalmazd, amit a saját fiziológiádról tanultál az I. és a II. részben – tényleg hallgass a testedre –, és hozz jobb döntéseket a tekintetben, hogyan táplálkozol. (És ez gyakran azt jelenti, hogy a megszokottnál több ételt tehetsz a tányérodra.) Az utolsó szakaszban felvértezlek minden szükséges információval, amivel elkerülheted a vércukorszint-kiugrásokat, miközben neked nem kell efféle készüléket viselned.

A könyvben felhasználom a legkorszerűbb tudományos eredményeket, hogy elmagyarázzam, miért működnek ezek a módszerek, és megtörtént esetekkel mutatom be őket a gyakorlatban. Beavatlak a saját kísérleti adataimba, és a Glucose Goddess közösségének beszámolóiba – ezt az online közösséget én indítottam, és mára több mint kétszázezer tagja van. Olyan tagok vallomásait olvashatod, akik lefogytak, megfékezték az evés utáni sóvárgásukat, akiknek javult az energiaszintjük, szebb lett a bőrük, megszabadultak a PCOS-tól, akiknek megszűnt a kettes típusú cukorbetegségük, leszámoltak a bűntudattal, és roppant magabiztosságra tettek szert a könyvben leírtak alapján.

A könyv végére képes leszel meghallani a testedből érkező üzeneteket – és megfejteni, mit tegyél a következő lépésben. Jó döntéseket hozol majd az étkezéseddel kapcsolatban, és többé nem válsz a marketingüzenetek áldozatává. Az egészséged javul, és így az életed is.

Tudom, hogy így van, mert velem ugyanez történt.

Hogyan jutottam el idáig?

Ugye ismered a mondást: „Ne vedd az egészséget magától értetődőnek.” Nos, én annak vettem, de tizenkilenc éves koromban egy baleset megváltoztatta az életemet.

Hawaiin nyaraltam a barátaimmal. Egyik délután a dzsungelbe mentünk túrázni, és nagyszerű ötletnek találtuk, hogy leugorjunk egy vízesésről (spoiler: nem volt az).

Először próbálkoztam ilyesmivel. A barátaim elmondták, mit tegyek. „Tartsd nagyon egyenesen a lábad, hogy először a lábfejed érjen vizet.”

– Gyerünk! – mondtam, és már ugrottam is.

Elhagytam a szikla peremét, és ijedtemben azonnal megfeledkeztem a tanácsról. Nem lábbal előre érkeztem a vízbe. A becsapódás által okozott ütés végighullámzott a gerincemen, és a csigolyáim úgy nyomódtak össze, mint az eldöntött dominósor.

Nyekk-nyekk-nyekk-nyekk-nyekk-nyekk-nyekk-nyekk, sorban felfelé, egészen a második mellkasi csigolyáig, amely tizennégy darabra esett szét.

Az életem is darabokra hullott. Új időszámítás kezdődött az életemben: volt egy baleset előtti, és volt egy baleset utáni.

A következő két hetet egy kórházi ágyon töltöttem mozdulatlanul, és gerincműtétre vártam. Ébren feküdtem, és újra meg újra elképzeltem, mi történik majd velem. Képtelen voltam elhinni: a sebész oldalról nyitja fel a testemet a derekamnál, azután hátul, a törött csigolyával egy magasságban. Kioperálja a csontszilánkokat, valamint a két porcos lemezt, aztán három csigolyát egymáshoz rögzít egy hét és fél centiméteres fémrúddal. Egy villanyfúró segítségével.

A műtéti kockázat megrémített: tüdőperforáció, bénulás és halál. A csigolyaszilánkok nyomták a gerincvelő hártyáját. A legapróbb rázkódás (akár egy botlás a lépcsőn) elrepeszthette volna ezt a membránt, és akkor deréktól lefelé megbénulok. Rettegtem. Elképzeltem magam a műtőasztalon, ahogy vérben úszom, és az orvosok feladják. Elképzeltem, hogy így ér véget az életem, pusztán csak azért, mert a levegőben féltem megtenni valamit, aminek jó mulatságnak kellett volna lennie.

Lassan, de biztosan közeledett a műtét napja, és amikor elérkezett, azt kívántam, bárcsak másképp történt volna. Amikor az altatóorvos kezelésbe vett a nyolcórás procedúra előtt, azon tűnődtem, vajon nem őt látom-e utoljára életemben. Imádkoztam. Élni akartam. Tudtam, hogy egész életemben hálás leszek, ha a végén felébredek.

~~~~~~

Felébredtem. Sötét éjszaka volt, egyedül feküdtem a kórteremben. Először határtalan megkönnyebbülést éreztem: életben vagyok. Aztán rám tört a fájdalom. Helyesbítek: hatalmas fájdalmat éreztem. Az új fémrúd olyan volt, mintha egy vasmarok szorította volna a gerincemet. Fel akartam ülni, hogy hívjam a nővért. Néhány próbálkozás után megjelent, rosszkedvűen és elutasítón viselkedett. Elég lehangoló módon tértem vissza az életbe. Elsírtam magam. Az anyukámat akartam.

Igaz, eltöltött a hála: mélységes, őszinte hálát éreztem, amiért életben maradtam. Ugyanakkor gyötrődtem.
Az egész hátam lüktetett. Ha megmozdultam, éreztem, hogy a varratok felszakadnak, és az idegek a lábamban napokig valósággal lángoltak. Háromóránként kaphattam egy adag fájdalomcsillapítót. Az ápolónő óraműpontossággal megjelent a szobámban, összecsípte a bőrt a combomon, és beledöfte a tűt – minden alkalommal
a másik lábamba. Nem tudtam aludni, mert minden porcikám fájt, nem tudtam enni, mert hányinger gyötört az opiátoktól. Két hét alatt tizenegy kilót fogytam. Egyszerre éreztem magam szerencsésnek és ostobának, sajnáltam a történteket, és bűntudatom volt, amiért a szeretteimet ebbe a helyzetbe hoztam, és nem tudtam, mitévő legyek.

A testem hónapokig gyógyult, de aztán az elmémnek és a lelkemnek is szüksége volt rehabilitációra. Úgy éreztem, eltávolodtam a valóságtól. Ha a kezemre néztem, mintha nem is az enyém lett volna. Amikor a tükörbe néztem, megrémültem. Valami nem stimmelt. De nem tudtam, micsoda.

Sajnos senki más sem tudta. Első látásra újra rendbe jöttem. Így aztán némán szenvedtem. Ha valaki megkérdezte, hogy vagyok, azt válaszoltam: „Kösz, nagyszerűen.” Ezzel az erővel azt is mondhattam volna: „Idegennek érzem magam a saját bőrömben, ha a tükörbe nézek, úgy érzem, mindjárt megőrülök, és halálosan rettegek, hogy soha többé nem jövök rendbe.” Később deperszonalizációs–derealizációs zavart állapítottak meg nálam. Ez egy mentális zavar, amikor az ember képtelen saját magához, vagy az őt körülvevő valósághoz kapcsolódni.

Akkoriban Londonban éltem. Emlékszem, a metrón ültem, néztem a velem szemben ülő ingázókat, és eltűnődtem, vajon hányan mennek keresztül hozzám hasonlóan eltitkolt nehézségeken. Arról ábrándoztam, hogy valaki észreveszi a szenvedésemet, és azt mondja, megérti, valaha ugyanilyen érzések gyötörték, de rendbe jött. Persze ez nem történt meg. A tőlem alig egy méterre ülő utasoknak fogalmuk sem volt, mi zajlik bennem. Én magam sem nagyon tudtam. És azt sem tudtam, bennük mi zajlik, és hogy vajon ők is szenvednek-e.

Kristálytisztán megértettem, milyen nehéz megtudni, mi játszódik le a testünkben. Hiába adunk hangot az érzéseinknek – a hálának, fájdalomnak, megkönnyebbülésnek, szomorúságnak és a többinek –, rá kell jönnünk az okára. Mihez kezdjünk, ha nem érezzük jól magunkat.

Emlékszem, azt mondtam a legjobb barátomnak: „Semmi sem olyan fontos – sem az iskola, a munka, sem a pénz –, mint a fizikai és szellemi egészség.” Életem legmélyebb meggyőződése volt.

~~~~~~

Így történt, hogy négy évvel később egy vonaton találtam magam, amely egy Mountain View-i irodába tartott, San Franciscótól hatvanhárom kilométerre délre. Elhatároztam, hogy megfejtem, hogyan kommunikálhatok a testemmel. Úgy éreztem, az egészségügyi technológiák élvonalában kell dolgoznom. 2015-ben ezt a genetika képviselte.

A 23andMe nevű startupcégnél lettem gyakornok (azért hívták így, mert mindenkiben huszonhárom kromoszómapár hordozza a genetikai kódot). Soha, semmit nem akartam annyira, mint ott lenni.

Így gondolkodtam: a DNS-em alkotja a testemet, tehát ha megértem, akkor megértem a testemet is.

Termékmenedzserként dolgoztam. Két diplomával a tarsolyomban szenvedélyesen vágytam a bonyolult dolgok leegyszerűsítésére. Jó hasznát vettem a tanultaknak. Az volt a feladatom, hogy elmagyarázzam a genetikai kutatásokat az ügyfeleinknek, és rábeszéljem őket, hogy vegyenek részt a közvélemény-kutatásokban. Az eddigiektől gyökeresen eltérő módszerrel gyűjtöttünk adatokat; digitálisan és online, több millió emberről egyszerre. Valamennyi ügyfelünk hobbitudós volt, akik elősegítették a DNS közös megértését. A személyre szabott gyógyászat területét akartuk megreformálni, hogy minden egyes egyént egyedi egészségi ajánlásokkal lássunk el.

Ez volt a legjobb hely, a legmegfelelőbb emberekkel, a legjobbkor, és a legremekebb feladat. Az irodában valósággal szikrázott a levegő.

Közel kerültem a kutatócsoport többi tudósához, elolvastam minden publikációjukat, és kérdéseket tettem fel. Legnagyobb csalódásomra apránként világossá vált, hogy a DNS nem olyan kiszámítható, mint gondoltam. Például, genetikailag hajlamos lehetsz a kettes típusú diabéteszre, de nem lehet biztosan megmondani, megbetegszel-e.
A DNS vizsgálata csak azt árulja el, mi történhet. A végső ok a migréntől a szívbetegségekig, a legtöbb krónikus betegség esetében sokkal inkább az „életmódfaktor”, semmint a genetika. Röviden, a génjeid nem határozzák meg, hogy érezd magad, amikor reggel felkelsz.

2018-ban a 23andMe új kezdeményezést indított az útjára. Az Egészségügyi kutató- és fejlesztőcsoport felelt az élvonalbeli ötletek felvetéséért. Ők vitatkoztak a… folyamatos glükózmonitorról.

A folyamatos vércukorszintmérő (CGM) apró készülék, amelyet a karra erősítenek, és a vércukorszintet követi nyomon. Azért hozták létre, hogy helyettesítsék a cukorbetegek által évtizedek óta alkalmazott módszert, ami az ujjbegy megszúrásával jár, és csak napi néhány alkalommal szolgáltat mérési adatot. A CGM segítségével a vércukorszint néhány percenként megmérhető.

Most a teljes vércukorszintgörbe a szemed elé tárul, és megfelelő módon megjelenik az okostelefonodon. A diabéteszben szenvedők számára, akik a vércukorszintmérés eredménye alapján állítják be a gyógyszeradagjukat, valódi sorsfordító eredmény.

Nem sokkal az után, hogy a 23andMe útjára bocsátotta a projektet, az élsportolók is elkezdtek CGM-készüléket viselni, hogy a vércukorszintmérés segítségével optimalizálják a teljesítményüket és az állóképességüket. Aztán néhány tudományos újság olyan tanulmányokról számolt be az eszköz használata kapcsán, amelyek szerint a nem cukorbetegeknek is lehet nagymértékben rendezetlen vércukorszintjük.

Amikor az Egészségügyi kutató- és fejlesztőcsoport hírt adott egy új, a nem cukorbetegek ételekre adott reakciójáról szóló tanulmányról, azonnal felkértek a részvételre. Mindig is élénken lestem a lehetőségeket, amelyek segítenek megérteni a saját testem működését. Az eredmény viszont határozottan meglepett.

Egy nővér jelent meg az irodában, hogy felszerelje a készüléket a négy önkéntesre. Egy üvegfalú tárgyalóban várakoztunk, aztán szó szerint felgyűrtük az ingujjunkat. Az ápolónő alkoholos vattapamaccsal megtisztogatta a felkaromat, és a bőrömre helyezte az applikátort. Elmondta, hogy belém hatol egy tű, és apró, három milliméter hosszú szálat (egy elektródát) illeszt a bőröm alá. Ezután a tű kijön, az elektróda bent marad, és a tetejére adókészüléket tapasztanak. Két héten keresztül marad rajtam.

Egy, kettő… klikk! A monitor már a helyére is került – és szinte fájdalommentesen. A szenzornak hatvan percre volt szüksége, hogy működésbe lépjen, de utána bármikor ellenőrizhettem a vércukorszintemet a telefonomon. A számok megmutatták, hogyan reagált a testem arra, amit ettem (vagy nem ettem), és arra, ahogyan mozogtam (vagy nem mozogtam). Üzeneteket kaptam belülről. Nos, üdv, testem!

Amikor nagyszerűen éreztem magam, ellenőriztem a vércukorszintemet. Amikor szörnyen éreztem magam, ellenőriztem a vércukorszintemet. Amikor edzettem, felkeltem, aludni mentem, ellenőriztem a vércukorszintemet. A testem az iPhone képernyőjén megjelenő görbén keresztül kommunikált velem.

Lefolytattam a saját kísérletemet, és mindent feljegyeztem. A konyha volt a laboratórium, én magam voltam a tesztelt személy, a feltételezésem pedig úgy szólt, hogy az étel és a mozgás bizonyos, meghatározható szabályok szerint befolyásolja a vércukorszintet.