DR. GORDON WALKER

ÚTLEVÉL
A
GOMBÁK BIRODALMÁBA

Kalauz a kalaposgombák
és megannyi más csoda
varázslatos világába

ATHENAEUM

TARTALOM

Előszó a magyar kiadáshoz

Előszó

Bevezetés

ELSŐ RÉSZ

Első fejezet – Ismerjük meg a gombákat!

Második fejezet – A gombák evolúciója és szaporodásuk

Harmadik fejezet – A gombák rendszertana

Negyedik fejezet – A gombák ökológiai kapcsolatai és életmódja

Ötödik fejezet – Gombászás egyszeregy

Hatodik fejezet – Mikofágia: a gombafogyasztás gyakorlata

Hetedik fejezet – A gombák biokémiája

Nyolcadik fejezet – Intelligens gombák

Kilencedik fejezet – A gombák jövője

Tizedik fejezet – Felelősséggel tartozunk a természetért

MÁSODIK RÉSZ

Hogyan azonosítsuk a gombákat?

Reflektorfényben a gombák morfológiája

Ehető gombák

Mérgező gombák

A gombák egyéb felhasználása

Termőtestet nem fejlesztő gombák

Gombacsodák

Nem gombák (de attól még elképesztőek)

A szerző zárógondolatai a gombákról

Kislexikon

Figyelmeztetés

Köszönetnyilvánítás

Források

Képek forrásai

Jegyzetek

Név- és tárgymutató

Taxonómiai fa

ELŐSZÓ A MAGYAR KIADÁSHOZ

Nem egy hagyományos gombászkönyvet tart a kezében az olvasó. Az Útlevél a gombák birodalmába átfogó képet nyújt az élővilág egyik legnagyobb, legismeretlenebb és gyakran félreértett csoportjáról. A szerző, dr. Gordon Walker biokémikus, mikológus és szenvedélyes gombagyűjtő, aki nagyszerű érzékkel mutatja be a gombák csodálatos, összetett és egyben bonyolult világát.

Megismerhetjük a gombák hihetetlen formagazdagságát, szaporodási módjaikat, összetett életciklusaikat, életmódjuk sokszínűségét, gyógyhatásaikat, kulturális szerepüket, és mindezt nemcsak a termőtestet képző nagygombákkal kapcsolatban, hanem a legfontosabb mikroszkopikus gombák csoportjaiba is alapos betekintést nyerhetünk. Megérthetjük a gombák ökoszisztémákban betöltött elengedhetetlen szerepét, illetve hogy mi módon kapcsolódnak a körülöttük lévő élőlényekhez.

Az itt helyet kapó részletes, a gombavilág egészének filogenetikai rokonsági viszonyait bemutató taxonómiai fa kiválóan előkészíti a könyvben bemutatott, a gombák aktuális rendszertani viszonyaira vonatkozó átfogó ismeretanyagot.

A könyv első része kérdés-válasz formátumban íródott, amelyből megtudhatjuk, mi is az a micélium, miként fejlődtek a gombák az evolúció során, hogyan működik a biokémiájuk, mi módon rendszerezik őket manapság és hogyan hatnak a mai világunkra. Emellett hasznos információkat találunk a felelős gombagyűjtési gyakorlatokról, kiemelve többek között, hogy a természetben megtalált gombákat fogyasztás előtt minden esetben vizsgáltassuk meg hivatásos gombaszakellenőrrel, és még a gombák gasztronómiai felhasználásáról is sokféle érdekességet olvashatunk.

A második rész a gombahatározás alapjaiba vezet be, és különféle gombákat, illetve más gombaszerű élőlényeket mutat be – a természetben megtalálható ízletes ehetőktől kezdve a mérgezőkön, gyógyhatású, termesztésre használt fajokon át egészen a szokatlan, bizarr formákig. Végül egy fejezet a gombavilág különleges jelenségeit tárja elénk, bemutatva a gombák hatalmas változatosságát és sokszínűségét. A könyvet színes és részletes tudományos illusztrációk, gombafotók egészítik ki, segítve, hogy az olvasó elmélyítse tudását a gombák világában.

A könyv remekül ötvözi a közérthető, mégis tudományos alapossággal tálalt hatalmas információhalmazt, miközben egyensúlyt teremt a könnyed, olvasmányos összefoglalók és a mélyebb, tudományos háttér között. Aki a gombák világáról alapos és átfogó ismeretekre vágyik, mindenképpen tegye a polcára ezt a gazdagon illusztrált és olvasmányos munkát.

Dr. Dima Bálint

mikológus

ELŐSZÓ

2019-ben találkoztam először Gordonnal, amikor arra kért, hogy beszélgessünk a gombákról az Instagramon. Akkor már ismertem a gombákkal foglalkozó Instagram-oldalát, amelyet rengetegen követtek. Tudtam róla, hogy milyen lelkesedéssel és tudományos megalapozottsággal határozza meg (azonosítja) a gombákat; és mennyire lenyűgözők a főzési bemutatói, illetve a kalapon doboló ASMR (autonóm szenzoros meridiánválasz) videói. Igen hízelgőnek találtam, amikor megtudtam, hogy Gordonra nagy hatást gyakorolt a gombavadászatról és a mikofil (gombabarát) közösségről szóló, tíz évvel ezelőtt írt könyvem.

Akkoriban, ha megemlítettem volna a vacsoravendégeimnek, hogy odavagyok a gombákért (a kalaposgombákért és a penészekért egyaránt), valószínűleg azonnal azt kezdték volna keresni, hogy kivel cserélhetnének helyet az asztalnál, hogy minél messzebbre kerüljenek tőlem. Ma már azonban bárki, aki mellém ül a vacsoránál, jó eséllyel érdeklődni fog a gombák iránt. Az emberek főként a gombáknak tulajdonított gyógyhatást, a kulináris jellegzetességeiket és a gombászás okozta endorfinfelszabadulást találják izgalmasnak, sokakat pedig lenyűgöz a felismerés, hogy összetett életformák egész birodalma rejtőzik a lábunk alatt.

A gombák mai szerelmesei közül sokakat a róluk hallott fantasztikus állítások fogtak meg először. A gombák ugyanis állítólag gyógyírt jelenthetnek a legkomolyabb problémákra is, a környezetszennyezéstől a depresszióig (persze, ha a mezőgazdasági konglomerátumok, a gyógyszeripari óriások és a szövetségi drogtilalom nem akadályoznák ezt). Miután azonban a dolgok mélyére ástak, a legtöbben rájöttek, hogy a gombák mégsem mindent gyógyító csodaszerek, a bonyolult problémák pedig jó okkal – sőt, rendszerint egyszerre sok ok miatt – bonyolultak. A gombákkal kapcsolatos minden érdeklődés – legyen szó az ehetőségükről, a gyógyhatásukról, az ökoszisztémával folytatott kölcsönhatásukról vagy akár az újszerű anyagok létrehozásában vállalt szerepükről – végső soron a mikológiához, vagyis a gombákkal foglalkozó tudományághoz vezet minket. Én például azzal kezdtem a gombák világában tett utazásomat, hogy kucsmagombát kerestem vacsorára. Ahhoz azonban, hogy megtaláljam, először meg kellett értenem, hogy hol nő és miért éppen ott él, ezért tanulni kezdtem a gombák különféle fákkal alkotott szimbiotikus kapcsolatairól. Ezután egyre jobban kezdett érdekelni e szimbiózis természete. Szinte észre sem vettem, ahogy rabul ejtett a mikológia, amely új ablakot tárt ki előttem a világra. Ezen az ablakon keresztül pedig sokkal mélyebben megértettem a természet működését. Ha komolyan vesszük a gombákat, szinte elkerülhetetlen, hogy nekünk is ilyen csodálatos élményben legyen részünk.

Az Útlevél a gombák birodalmába című könyv azoknak szól, akik készek a szenzációs és kattintásvadász állításokon túl is felfedezni a gombák birodalmát, és akik sokkal mélyebben akarják érteni a természet egészét. A következő oldalakon olyan tudás birtokába juthatunk, amely révén magabiztosan tájékozódunk majd ebben a hatalmas, összetett és még ma is csak kevéssé értett világban. Hamarosan megértjük, hogy a gombák birodalma bolygónk minden élő és élettelen rendszerével összefügg. A kötet rengeteg gombával ismertet meg minket, korántsem csak azokkal, amelyek kalapos termőtestet fejlesztenek. Megismerjük majd a gombák különleges szaporodási módjait, a többi élőlénnyel ápolt kapcsolataikat és az életmódjukat meghatározó legkülönfélébb jellegzetességeiket. A gombák között találunk lebontó szervezeteket, mutualista és parazita fajokat is, illetve e stratégiák ezernyi kombinációját. Gordon úgy adja át mindezt a tudást, hogy egyensúlyt tart a minket érdeklő, élettel teli összefoglalók és a mindenki által megismerendő „hardcore” tudomány között. Hasznos megszereznünk ezt a tudást, mert az alapvető mikológiai jártasság szemüvegén keresztül megláthatjuk az előlünk eddig rejtett ökoszisztémákat is.

Gordon a mikofilek új hullámának egyik vezető személyisége, akit ugyanabból a fából faragtak, mint a néhai nagyszerű Gary Lincoffot. Lincoff híres mondása szerint „bármi is volt eddig a munkád, add fel, és lépj ki. Hagyj abba azonnal minden mást, és szenteld életed hátralévő részét a gombáknak.” Gordon és Lincoff egyaránt elkötelezetten igyekeznek ráébreszteni minket arra, hogy a természet rendszerei sokkal bonyolultabb módon kapcsolódnak egymáshoz, mint ahogy a legtöbbünk képzelné. Mindketten jól tudják, hogy csak úgy tudunk megfelelni korunk ökológiai kihívásainak, ha fejet hajtunk a természet komplexitása előtt. A tudatosságunk növelésének egyik módja, ha megismerkedünk a gombák természetben betöltött szerepével. Nem maguk a gombák képesek csodát tenni – a csoda abban áll, amit az életről tanítanak nekünk.

Eugenia Bone
@eugeniabone, a Mycophilia című
könyv szerzője,
a New York-i Mikológiai Társaság
korábbi elnöke

BEVEZETÉS

A gombák iránti rajongásom mélyen a gyermekkoromban gyökerezik. Nyaranta a családommal elutaztunk Bostonból a nagyszüleim faházába, amely a Montrealtól néhány órányira fekvő Tremblant-tó partján állt. A házikót rendkívül fajgazdag erdő vette körül, amelyet papírnyírek, fenyők és rengeteg állat népesített be. Az erdőben csatangolva mindenhol gombákat láttam kibukkanni az erdő talaját borító, lehullott levelek és tűlevelek alkotta avar buja rétegei közül. Egyik nap egy különösen nyálkás zöld gombán akadt meg a szemem. Ez a találó nevű zöldes nedűgomba (Gliophorus psittacinus) volt, amely nyálkás zöld kalapjáról és ragyogó sárga tönkjéről híres. Gyermeki lelkesedésem meggyőzött arról, hogy ez a furcsa kinézetű organizmus csakis földön kívüli életforma lehet egy másik bolygóról. Hiszen hogyan máshogy kerülhetett ide egy ennyire nem e világi tünemény, ha nem az űrből érkezett?! A nagyapám azonban türelmesen elmagyarázta nekem, hogy az élőlény valójában egy gomba, és a hasonlóan élénk színű fajokat tömörítő nedűgombák nemzetségébe tartozik (lásd itt). Akkor szkeptikusan fogadtam ezt az információt, de ez a kis idegen kinézetű gomba mégis hozzájárult az életre szóló megszállottságom kialakulásához.

A gombák iránti szenvedély és a természet szeretete a véremben van. Amikor elkezdtem velük foglalkozni, ezt még nem is tudtam, de a dédnagymamám lelkes gombász volt. A szüleim ugyancsak fontos szerepet játszottak a rajongásom kialakulásában. Apám biológiaprofesszor volt, aki már egészen korán megismertetett a biológia centrális dogmájával, a főzés és a kertészkedés szeretete mellett. Anyám számítógép-programozóból lett művész volt, aki megtanított arra, hogy értékeljem nagyra a természet textúráinak technikai részleteit és finom jellegzetességeit egyaránt. A világlátásomra egyszerre volt hatással a családom tudás iránti lelkesedése és a természet szeretete.

Ötéves lehettem, amikor az anyámmal találtunk egy méretes pöfeteget (lásd itt), miközben Massachusettsben túráztunk. Anyám ehetőként azonosította, ezért óvatosan kiszakítottuk a fű közül, és hazavittük. Miközben vajon megsütöttük, édes diós aroma áradt szerteszét a levegőben. Amikor először megkóstoltam e párnaszerűen lágy pöfeteget, azonnal rabul ejtett a gombászás szenvedélye: kezdetben tehát az erdőben található ínycsiklandó ételek vonzottak. Ugyanazon a helyen soha többé nem találtunk pöfeteget, de rengeteg más gombára bukkantunk az otthonunkhoz sokkal közelebb is. Amikor kivágtunk egy öreg fát a kertben, az apám úgy döntött, hogy sárgagévagomba-csírákat tartalmazó fadugókkal inokulálja (oltja be) a tuskót. Egy évvel később, amikor én már teljesen megfeledkeztem a kezdeti izgatottságomról, csodaszép sárga és narancsszínű telepek nőttek ki a korhadó tuskóból. Óvatosan betakarítottuk a lágy, mégis rugalmas lapokat, majd bevittük, és vajon megpirítottuk a konyhában. A lélegzetem is elállt, amikor megkóstoltam az első falatot, hiszen a textúrája és az íze szinte megkülönböztethetetlenül hasonlított a csirkehúsra. Szárnyait bontogató szakácsként letaglózott a gondolat, hogy e húsos gombában mennyi fenséges kulináris lehetőség rejlik.

Zöldes nedűgomba (Gliophorus psittacinus)

Sárga gévagomba (Laetiporus sulphureus)

Egy különösen esős ősszel számos gombatelep bukkant elő az élete végén járó almafánk tövéből. Alig bírtam kivárni, míg végre megehettem a termőtestek e fantasztikus áradatát. Átnéztük a könyveinket, és úgy tippeltünk, hogy gyűrűs tuskógomba lehetett (lásd itt), de a mindig óvatos szüleim úgy határoztak, hogy ki kell kérnünk egy profi mikológus véleményét is. Így hát leszedtük a telepeket, és elvittük a Bostoni Gombászklubba, hogy az ottani szakemberek erősítsék meg a gyanúnkat. Ők egyetértettek velünk abban, hogy tuskógombákról van szó, de azt tanácsolták, hogy óvatosan fogyasszuk el őket, mivel emésztési bántalmakat okozhatnak. De engem e figyelmeztetés nem tántoríthatott el, így megsütöttem a kalapjaikat. Bár a gomba textúráját kissé nyálkásnak találtam, az íze remek volt (és szerencsére nem jelentkeztek az emésztési problémák sem). Terveket szőttünk arról, hogy ősszel micsoda gombaportyákra indulunk majd, de aztán beütött a ménkű. Pattanásos, szorongó kamasszá értem, és minden szüleimmel kapcsolatos dolog – többek között a gombák –, amit korábban még menőnek tartottam, hirtelen egyáltalán nem tűnt már menőnek.

A gombák iránti rajongásom a háttérbe húzódott, és a gimnáziumi, majd egyetemi éveim nagy részét az óceán foglalta le: a vitorlázás és a búvárkodás vált az új szenvedélyemmé. Mígnem egy vidáman habzó ital, amit sörnek hívnak, újraélesztette a gombákkal kapcsolatos érdeklődésemet. A Santa Cruz-i Kaliforniai Egyetem vitorláscsapatának kapitánya lelkes hobbisörfőző volt, aki mindig csapra verve tartott számos ízletes főzetet. Miközben pedig a sörfőzés technikai részleteivel ismerkedtem, újra (metaforikusan) szemtől szembe kerültem a gombákkal, ez alkalommal konkrétan az élesztőkkel (lásd élelmiszeripari élesztők, itt). Az érdekelt a legjobban, hogy a különböző élesztőtörzsek hogyan befolyásolják a sör stílusát, illetve hogy a fermentálás (erjesztés) körülményeinek manipulálásával hogyan változtathatjuk meg az élesztők által előállított aromát. Egyre nagyobb vágyat éreztem arra, hogy beleássam magam az élesztők biokémiájába, ezért jelentkeztem a davisi Kalifornia Egyetem posztgraduális képzésére, és dr. Linda Bisson kutatócsoportjához csatlakoztam. A doktori disszertációmhoz azt vizsgáltam, hogy a tápanyagok és a mikrobiális környezet milyen hatást gyakorol a bor erjedésében szerepet játszó élesztők teljesítményére. E tapasztalat arra indított, hogy próbáljak önállóan tanulni és kezdjek kritikusan gondolkodni. Eközben megtanultam azt is, hogy hogyan magyarázhatom el még a legösszetettebb koncepciókat is a legkülönfélébb embereknek. De a legfontosabb az volt, hogy a tapasztalataim arra késztettek, közelítsek empátiával a gombák felé, hiszen csak így érthettem meg az élesztő tesztalanyaim életét.

A PhD megszerzése után utazgattam egy darabig, majd hónapokra letelepedtem Új-Zélandon. A doktori kutatásaim eredményeiből írtam tudományos cikkeket, de közben úgy éreztem, hogy a mentális egészségem megőrzése érdekében engednem kell a természet csábító figyelemelterelésének. Így hát sokat túráztam, és köszönhetően az Új-Zélandra akkoriban lecsapó számos tájfunnak, rengeteg gombát találtam az erdőben, amelyek újjáélesztették gyermekkori rajongásomat.

Nem sokkal később találtam két gombát: az elragadóan bolyhos, világosbarna Cyclocybe parasiticát, amelyet maori nyelven „tawakának” hívnak, illetve a miniatűr, mégis feltűnő narancsszínű Favolaschia calocerát, és ezek valóságos kapudrogként hatottak rám. Amikor először találtam rá túrázás közben a tawakára, belevetettem magam az internetes forrásokba, de a leírásához szükséges nyelvezet ismerete nélkül képtelen voltam azonosítani. Szerencsére egy Instagramról ismert barátom jó tippet adott, így miután sikeresen meghatároztam a fajt, már rutinszerűen kezdtem használni a közösségi médiát a gombaleleteim megismerésére és megosztására. 2017-ben kezdtem gombafotókat és -leírásokat posztolni az Instagramra, de sohasem gondoltam volna, hogy ez alapjában fogja megváltoztatni az életemet.

A maori nyelven „tawakának” nevezett tőkegombafaj, a Cyclocybe parasitica egy fán

Narancsos méhsejtgomba (Favolaschia calocera s.l.)

Azóta is a közösségi médiával ápolt szimbiotikus kapcsolatom táplálja a gombák iránti rajongásomat. A különböző platformokon közzétehetem a kreatív önkifejezésem gyümölcseit, miközben a virtuális közösségben barátokra leltem, és szakértőktől tanulhattam. A @FascinatedByFungi csatornáim segítségével milliókat érhetek el, és a vizuálisan lenyűgöző, szórakoztatva tanító és érzelmileg magával ragadó tartalmak révén megmutathatom az embereknek a gombák bámulatos sokszínűségét. Azt remélem, hogy ha az emberek sokféle gombával találkoznak, az további önálló tanulásra fogja inspirálni őket, illetve aktív szerepet fognak vállalni a veszélyeztetett élőhelyek megóvásában és megismertetésében. E könyv a közösségi médián keresztül folytatott oktatási tevékenységem betetőzése. E projekt elmélyíti a saját tudásomat, emellett megoszthatom másokkal mindazt az információt, amit én is birtokolni szerettem volna, amikor gombászni kezdtem.

E könyv szándékaim szerint mélyreható bevezetőül szolgál a gombák világába. Az általános áttekintések és a konkrét példák révén nemcsak a nagygombákat (például a kalaposgombákat és a gombák és moszatok szimbiózisaként létező zuzmókat) fogjuk megismerni, de a mikroszkopikus fajokat (így az élesztőket, penészeket és a vízi gombákat) is. Dönthetsz úgy, hogy az elejétől a végéig elolvasod a könyvet, de ugrálhatsz is benne – ahogy én is gyakran teszek, ha különösen izgat egy téma. A fejezetek kérdés-felelet formában épülnek fel, így azonnal ahhoz a részhez lapozhatsz, ami a legjobban érdekel téged. A gombák morfológiájáról szóló fejezetet más terepi határozókönyvek kiegészítésének szánom: sokat segít majd olyan nyelvezetre fordítani az általad látottakat, amelyekre rá tudsz keresni, és így sokkal könnyebbé válik a gombák azonosítása. A gombákról szóló ismertetések nem tekinthetők szigorú értelemben vett határozó útmutatónak. Inkább csak az ehető, mérgező, gyógyhatású vagy más szempont miatt közismert gombák világába szóló bevezetőként érdemes ezeket az oldalakat forgatni. A kislexikon kifejezéseinek első említését mindig félkövér számmal jelöljük (lásd Kislexikon, itt).

A gombák tudománya (a mikológia) gyorsan változik, és a gombákról alkotott tudásunk is folyamatosan fejlődik. E könyvben nem tudom az összes, gombákkal kapcsolatos apró részletet megemlíteni, de mindent megteszek azért, hogy a legfrissebb és legpontosabb információkat adjam át neked. Ám valószínűleg, mire e könyv megjelenik, új felfedezések látnak napvilágot. A tudományos nevek és a fajok rendszertani besorolása különösen gyorsan változik manapság. Ezért mindig nyitottan állj az új ismeretekhez, és az újonnan publikált adatoknak megfelelően alakítsd a véleményedet. Bár a történelem során erős félelem és rengeteg félreértés terhelte a gombákkal való kapcsolatunkat, a társadalom végre elkezdte meghaladni ezeket az előítéleteket, és egyre többen tekintik már a gombákat a barátaiknak. A gombák tiszteletének új korszaka virradt fel. Eljött hát az idő, hogy teljes figyelmünket a gombáknak szenteljük, megértsük az élővilág egyéb elemeivel ápolt összetett kapcsolataikat, és felismerjük, hogy milyen esszenciális szerepük van szerte a világon. Azt remélem, hogy e könyv felkelti az érdeklődésedet, és arra inspirál majd, hogy továbbra is rajongj a gombákért.

A fordítás alapjául szolgáló mű:

Dr. Gordon Walker: Dr. Fun Guy’s: Passport to Kingdom Funghi –

A Scientist’s Guide to the Wild and Wonderful World of Mushrooms, Molds, and More

© Ten Speed Press, 2025

Text and photographs, unless otherwise noted copyright © 2025 by Gordon Walker
Illustrations copyright © 2025 by Pop Chart

Minden jog fenntartva, beleértve a bármilyen formában történő, teljes vagy részleges sokszorosítás jogát. A könyv egyetlen része sem használható fel vagy sokszorosítható semmilyen formában mesterséges intelligencia technológiák vagy rendszerek tanítása céljából. A mű szöveg- és adatbányászatra nem használható (4. cikk (3) bekezdés, (EU) 2019/790 irányelv).

Ez a kiadás a Ten Speed Press, a Crown Publishing Group, a Penguin Random House LLC egyik részlegének kiadójának engedélyével jelent meg. A szerzői jogok fenntartva.

Hungarian translation © Molnár Csaba, 2025

© Athenaeum, 2025

Minden jog fenntartva.

Kiadta az Athenaeum Kiadó,

az 1795-ben alapított Magyar Könyvkiadók és Könyvterjesztők Egyesülésének tagja.

1086 Budapest, Dankó u. 4–8.

www.athenaeum.hu

www.facebook.com/athenaeumkiado

ISBN 978 963 543 606 4

Felelős kiadó: Dian Viktória

Felelős szerkesztő: Koronczai-Fekete Viktória

Szerkesztette: Tiszóczi Tamás

Lektor: Dr. Dima Bálint

Műszaki vezető: Dubecz Adrienn

Borítóterv: Földi Andrea

Korrektor: Valentin Kristóf

Elektronikus változat:

eKönyv Magyarország Kft.

www.ekonyv.hu

Készítette Ambrose Montanus

Felhasznált betűtípusok

Baskervville – SIL Open Font License

Noto Sans Symbols 2 – SIL Open Font License

Prompt – SIL Open Font License

Roboto Condensed – SIL Open Font License

Source Serif 4 – SIL Open Font License