Table of Contents

Title Page

© Digi-Book Magyarország Kiadó, 2023

I.

II.

A BORÍTÓT A DIGI-BOOK KIADÓ TERVEZTE

Guy de Maupassant

SZERELEM A SIVATAGBAN
ALLUMA, A HOMOK LEÁNYA

fordította
P. Ábrahám Ernő

BUDAÖRS, 2023

DIGI-BOOK MAGYARORSZÁG KIADÓ

www.digi-book.hu

ISBN 978-963-559-790-1 EPUB
ISBN 978-963-559-791-8 MOBI

© Digi-Book Magyarország Kiadó, 2023

az elektronikus változat az 1944. évi
magyar nyelvű kiadás alapján készült

a borító 1891-ből származó Walther-féle kromolitográfia
részletének felhasználásával készült

Az e-kiadás szerzői jogi megjegyzései

Ennek az e-könyvnek a felhasználási joga kizárólag az Ön személyes használatára terjed ki. Ezt az e-könyvet nem lehet ismételt értékesítésre továbbadni, sem továbbértékesíteni; nem lehet többszörözni és tilos más személynek továbbadni! Ha szeretné ezt az e-könyvet más személyekkel is megosztani, kérjük, hogy minden további személy számára vásároljon újabb példányokat. Ha Ön úgy olvassa ezt az e-könyvet, hogy azt nem vásárolta meg, vagy nem az Ön személyes használatára lett megvásárolva, úgy kérjük, hogy küldje azt vissza a http://www.digi-book.hu címre és vásárolja meg ott saját példányát. Köszönjük, hogy tiszteletben tartja ennek a szerzőnek és kiadónak a fáradságos munkáját.

I.

Egyik barátom mondta nekem:

- Ha algériai utazásod közben véletlenül Bordj-Ebbaba környékére kerülsz, látogasd meg régi jó pajtásomat, Auballet, aki ott gyarmatos.

Már elfelejtettem Auballe nevét, elfelejtettem Ebbaba nevét, mikor véletlenül a vendége lettem.

Körülbelül egy hónap óta barangoltam - gyalog - az Algírtól Cherchellig, Orleansville-ig és Tiaretig terjedő nagyszerű vidéken. Egyszerre fás ez a vidék és kopár, nagyszerű és intim. A hegyek közti szűk völgyekben sűrű fenyőerdőket talál az ember, melyekben tél idején rohannak a patakok. A vízszakadékok fölé zuhant roppant fák szolgálnak hidakul az araboknak s a liánoknak is, melyek körülölelik a holt törzseket s új élettel ékesítik őket. A hegyek ismeretlen hajlataiban félelmetesen szép barlangok vannak s a patakok oleanderekkel borított partjai elképzelhetetlenül bájosak.

De a legdrágább emlékeket azok a délutáni kirándulások hagyták szívemben, melyeket a partmenti dombvonulatok kissé fás útjain tettem, ahonnan az ember beláthatja a kékes tengertől terjedő roppant hullámos és vörhenyes területet az Ouarsenis hegyláncáig,[1] mely gerincein Teniet-el-Haad cédruserdőit hordja.

Azon a napon eltévedtem.

Megmásztam egy csúcsot, ahonnan a dombokon túl Mitidja hosszú lapályát fedeztem fel s mögötte egy másik hegylánc csúcsán, csaknem láthatatlan messzeségben a különös emlékművet, melyet a Keresztény Nő Sírjának neveznek s amely, mint mondják, egy mauritániai sirboltja. Leereszkedtem s dél felé menve, a sivatag küszöbén egy, a kék égig nyúló csúcsokig terjedő bokros, rőtfakó vidéket fedeztem fel, olyan rőtfakót, mintha mindezeket a dombokat összevarrott oroszlánbőrökkel fedték volna be. A dombok körül néhol sárgásan, hegyesen kiemelkedett egy-egy magasabb, kúposabb domb, mint a púp a teve hátának szőrfoltjaiból.