Renáta W. Müller

A szerető

A lázadó sorozat 2.

https://www.facebook.com/renatawmuller

https://www.instagram.com/renatawmuller

ISBN: 978-615-01-0288-7

A kiadvány szerzői jogvédelem alatt áll.

Az e-könyvet a letöltő kizárólag saját célra

jogosult használni.

Az e-könyv engedély nélküli másolását,

jogtalan terjesztését a törvény bünteti.

@Renáta Werthmüller

„Renáta könyveit olvasni olyan, mint egy-egy izgalmas utazás.
Lebegés - szerelem, bujaság, erotika képzeletbeli felhőin.”

Tóth Emma

1. Fejezet

2. Fejezet

3. Fejezet

4. Fejezet

5. Fejezet

6. Fejezet

7. Fejezet

Kamar al-Zaman története - Az Ezeregyéjszaka meséiből

A teljes Lázadó sorozat

1. Fejezet

- Dylan -

Sok mindenre számítottam, de főleg egy maflásra, amikor becsengettem a greenhaveni házba. Egyik kezemet még a szerszámom elé is bekészítettem, csak a biztonság kedvéért. Ehelyett ez a szédületes csaj, aki miatt őrült tempóban motoroztam át a fél országot, a nyakamba veti magát, és úgy ölel, mintha valóban hiányoztam volna neki. Faszkalap módra viselkedtem vele a hajón, de akkor ott zsigerből reagáltam, ahogy mindig is teszem, ha szorongatva érzem magam. Leléptem, mert úgy éreztem, ez lesz a legjobb döntés. Aztán a hét folyamán rájöttem, hogy lehet, ez kurva jó mindenkinek, nekem viszont kibaszás. Ez az egész sztori a szüzességgel, meg hogy szabadítsuk meg tőle, túl szép, hogy igaz legyen. Természetesen nem kételkedem abban, hogy érintetlen, de attól, hogy engem is belekevert ebbe a misszióba, elszállt az agyam.

Amina a legvagányabb, legkülönlegesebb, legizgatóbb csaj, akit valaha az utamba sodort a sors. Nem kevesebbet, mint a legjobbat érdemli, épp ezért hagytam ott Liammel, és tartottam a távolságot egész héten. Direkt voltam seggfej a Villainsben is, amikor azt a tyúkot tapogattam, akinek a nevére sem emlékszem. Azt akartam, hogy Amina tudja, jobban jár nélkülem. Ja, hogy akkor miért vagyok most itt? Miért van a nyelvem a szájában, a lába a derekam köré tekeredve és miért markolom a fenekét megszállottan? Mert egy önző fasz vagyok, azért.

Majd megbolondultam, amikor arra gondoltam, hogy ők ketten együtt hancúroznak a tengerparton, nélkülem. Nekem is mellettük lenne a helyem. Számomra felfoghatatlan okból, de ez a lány engem is akar, épp úgy, mint Liamet, és ez… utálom bevallani, de felőröl belülről. Amina hat rám, és ezalatt azt értem, hogy nem csak a farkam áll fel tőle, hanem a többi testrészemet is életre kelti. Ahogy egyedül feküdtem az étterem feletti szobámban, fuldokolva a frusztrációtól, megértettem, hogy muszáj egy esélyt adnom magunknak. Nem tudom, mi lesz holnap, de az világos volt, hogy ma ide kell jönnöm. Jelen pillanatban ez az egyetlen hely ebben a kicseszett univerzumban, ahol lenni akarok.

Lassan leeresztem Aminát a földre, szédülök az adrenalintól, szóhoz sem jutok a szenvedélyes lerohanásától. Liamra nézek kérdőn, de ő elkapja a tekintetét rólunk. Igazából azon sem csodálkoztam volna, ha ő üdvözöl az ajtóban egy bal horoggal a múltkori miatt, bár van egy olyan érzésem, hogy ami késik, nem múlik.

Amina megnyalja csókunktól lüktető ajkait, lesimítja a haját, és zavartan pislog rám, majd Liamra.

– Woa! Ezt nevezem fogadtatásnak – vigyorgok és megdörzsölöm a borostámat, ami, figyelembe véve, hogy ezen a héten elengedtem a borotválkozást, mostanra kisebb szakállá nőtte ki magát. – Akkor ezt vehetem úgy, hogy örülsz, annak, hogy itt vagyok?

Viccelődni próbálok, de úgy tűnik, senki nem veszi a humoromat. Liam gyilkos pillantást vet rám, Amina meg tétován harapdálja azokat a buja, csókolnivaló ajkait. Már ismerem annyira, hogy tudjam, nem lesz képes magában tartani a véleményét, mindjárt kitör belőle az igazságérzet.

– Persze, hogy örülök, de szerintem ezt eléggé egyértelművé tettem a múlt hétvégén. Tudod, miután szó nélkül faképnél hagytál. Emlékszel?

Mély levegőt veszek, és a tarkómat kezdem masszírozni. Most jött el az ideje, hogy összekapjam magam és félre tegyem az egómat.

– Sajnálom. Hülye voltam.

Liam olyan hangot ad, mintha hányni készülne, vagy csak morog az orra alatt, de valami baja van, az fix.

– Oké – mondja Amina halkan, aztán összevont szemöldökkel felnéz rám. Túl jól ismerem ezt a tekintetet. Nem fogja annyiban hagyni. – Segíts megértenem, Dylan, mert én nem emlékszem rá, hogy megbántottalak, vagy undok, igazságtalan lettem volna hozzád. Vagy rossz a memóriám?

– A francba, cupcake! – túrok bele a hajamba, ő meg összerezzen, amikor ezen a hülye becenéven szólítom. – Pont ez az. Te nem csináltál semmi rosszat. Jó voltál hozzám, túl jó.

– Hogy lehet valaki túl jó a másikhoz?

– Én… – Úristen, hogy magyarázzam ezt meg? – Azt gondoltam, jobban jársz, ha lelépek. Mindketten jobban jártok.

– Azt hittem, te is így akarod… hogy együtt vagyunk benne – mutat körbe hármunkon.

– Akarom. Kurvára akarom, és pont ezért vagyok most itt. – Magamban elhatározom, hogy még egyszer fogom elismételni, és aztán elhúzok a picsába: – Ne haragudj!

Amina szomorú szemekkel fürkészi az arcomat. Egészen közel lép hozzám, és finom mozdulattal végigsimít a homlokomon, végig az arcélemen, le a számig. Lehunyja a szemét, mintha így, az érintésünkön keresztül többet látna belőlem, és ki tudja, talán így van. Ha tényleg nem akarja, hogy elmenjek, akkor nincs az az isten, aki ma eltávolít az ágyából.

– Nem haragszom – feleli nagy sokára, és amikor újra kinyitja a szemét, már mosolyog.

Pont az ilyen, és ehhez hasonló dolgok miatt nem lehet ezt a nőt nem imádni. Nem taktikázik, nem próbál manipulálni, hanem őszinte és hiteles. Megbántottam, mégsem próbál most büntetni, nem fél kimutatni az érzelmeit.

Magamhoz rántom, és buján belecsókolok a nyakába, fogam közé veszem a fülcimpáját, csiklandozom, ő meg csábítóan hátra hajtja a fejét, miközben kuncog. A feszültség, amit múlt hétvége óta magamban hordoztam, egyetlen pillanat alatt szertefoszlik, nem nyomaszt többé. Olyan, mintha könnyebb lennék a közelében.

– Mit csináltatok éppen? – kérdem, beletúrva a vállára boruló, dús tincseibe.

– Vacsorát főztünk – neveti.

Vetek egy pillantást a konyha felé, ahol Liam morcos képpel épp egy sört bont ki magának. A pulton kész szószos üvegek, meg bolti salátaöntet sorakoznak. Amatőrök!

– Na ne! – mordulok fel, és Liamra nézek. – Megpróbáltad megmérgezni?

Nem veszi a lapot, inkább húz egy nagyot a söréből, és tiszta erőből levágja a pultra.

– Adnál nekünk pár percet, légy szíves! – fordul Aminához, de felém biccent.

Szóval mégsem úszom meg a bunyót. Amina elhúzódik tőlem, odalép hozzá, és bizalmasan végigsimít a karján. Szerintem meg akarja nyugtatni, mert látszik rajta, hogy közel áll az agyvérzéshez.

– Liam – súgja aggodalmasan.

– Minden rendben, Mina, csak tisztáznunk kell valamit.

Homlokon csókolja a lányt, nekem meg int a fejével, hogy kövessem a verandára.

Miután kilépünk, Liam becsukja mögöttünk a tolóajtót, nyilván, hogy Amina ne halljon minket. Lesújtó pillantást vet rám, majd a tenger felé fordul és zsebre dugja a kezét. Én a falnak támaszkodom, aztán hallgatunk egy darabig, bámuljuk a hullámokat, de tudom, hogy ez csak látszat béke. Hamarosan kitör a vihar.

– Miért vagy itt? – böki ki végül vészjósló hangon.

– Tudod, hogy miért vagyok itt. Ugyanazért, amiért te is.

Felhorkant, és dühösen felém fordul.

– Abban egyáltalán nem vagyok biztos.

– Amina akarta, hogy eljöjjek, pontosan tudod.

Elfordul, mély levegőt vesz és az ég felé néz.

– Tudom.

– Meggondoltad magad? Már nem vagy benne a buliban?

Fenyegetőn tesz felém egy lépést, és átfut az agyamon, hogy talán védeni kéne magam, ha esetleg be akarna vinni egy jobbegyenest.

– Ha neked ez csak egy játék, ha csak szórakozol vele, akkor húzz el a picsába, most rögtön! Tudom, ő akarja, hogy itt legyél, de én akkor sem engedem, hogy megbántsd. Őt nem, Dylan – bök felém, én közbe akarok szólni, de dühösen leint. – Soha nem szóltam bele a beteges csajozásaidba. Egy szavam sem volt, amikor a kihasznált nőid, akiket otthagytál dugás után, az én lakásomon kerestek. Így van? – kérdi indulatosan, én meg megvonom a vállam. – Így van? – ordítja le a fejem.

– Oké, oké. Így van – emelem fel a kezem megadón.

Elhallgat, és zaklatottan róni kezdi a métereket a veranda deszkáján.

– A tesóm vagy, szeretlek ember, mindent megtennék érted, de esküszöm, kicsinállak, ha kihasználod. Ha megbántod, ha sírni látom miattad, nem állok jót magamért. – Olyan vadul villognak a szemei, hogy eszembe se jut megkérdőjelezni a szavai komolyságát. – Nem engedlek a közelébe, ha csak azt nem mondod, hogy fontos neked, hogy jelent valamit, és nem csak a farkad vezet.

– Jelent valamit – vágok közbe gyorsan, talán magával ragad Liam buzgósága, nem tudom.

Most mondtam ki először hangosan azt, ami nekem is tök új, és biztos nem véletlen, hogy ez pont a tesóm jelenlétében bukik ki belőlem. Ő az egyetlen, aki előtt nem szoktam megjátszani magam. Miután kiderült, hogy mi volt nálunk otthon, és apám meghalt, folyton azzal jött mindenki, hogy menjek el pszichológushoz. Sose tettem. Nekem a közös sörözgetések Liammel jelentették a pszichológiai üléseket.

Felém kapja a fejét, és némi meglepetéssel fürkészi az arcomat, talán ő sem számított erre a válaszra. Ellököm magam a faltól, odalépek mellé a veranda széléhez, zsebre tett kézzel teszem hozzá:

– Ő más, és lehet, hogy pont ezért nem kellett volna ide jönnöm.

– Mégis itt vagy – böki ki, és felvont szemöldökkel méreget.

– Itt – vonom meg a vállam.

Liam hátrébb lép, és úgy kezd mustrálni, mintha még sosem látott volna. Ez a beszélgetés kezdi kiijeszteni a szart is belőlem. Beletúr a hajába, és hangos, hitetlenkedő nyögés tör fel belőle:

– Bassza meg, ember!

– Mi van? – kérdem gyanakodva.

– Te is belezúgtál.

Mi? Ennek elment az esze. Álljon már meg a menet!

– Kívánom, mint az állat. Az nem ugyanaz – rázom a fejem nyugtalanul.

– Baromság. Odavagy érte.

– Ilyesmit nem mondtam, oké? Ne kombináld túl! – bökök felé figyelmeztetőn, de ő csak hülyén röhög maga elé, és a fejét ingatva mormolja:

– Benne vagyunk alaposan.

Amikor visszamegyünk a házba, Aminát a kanapéra kuporodva találjuk. Egy könyv van a kezében, de nem hiszem, hogy olvas, mert a borítón látom, hogy fejjel lefelé tartja. Amint meglát minket, szeme izgatottan jár kettőnk között, a könyvet a mellkasához szorítja.

– Minden rendben? – kérdi óvatosan.

Megvakarom a tarkómat, Liam meg a borostáját kaparássza eléggé tanácstalanul.

– Majd kiderül – válaszolja nagyot fújva.

Ő láthatóan megkönnyebbül, aztán feláll és elindul, de azonnal megtorpan. Szerintem nem tudja eldönteni, melyikünkhöz menjen oda. Liammel erre egymásra nézünk, és szinte egyszerre lépünk felé, ezzel meg is oldjuk a dilemmáját. A tesóm kinyúl és a kezénél fogva szépen behúzza kettőnk közé. Tenyere a tarkójára siklik, lehajol és megcsókolja az orrom előtt, úgy, hogy Amina feneke az én ágyékomat súrolja. Kurva szexi.

Amina először meglepetten felnyög, zavarban van a közelség miatt, de Liam a szájába suttog:

– Lazíts! Minden rendben lesz, nincs miért aggódnod. Vigyázunk rád.

Erre kitör belőle egy érzéki, felszabadult sóhaj, amitől egyből beindulok. Túl régóta fantáziálok már erről, felajzott testem többet akar. Alig bírom visszafogni magam, ezért úgy döntök, itt az ideje tovább lépni. Amina hajába túrom az ujjaimat hátulról, és kicsit magam felé húzom. Gyönyörű, ahogy vágytól lázas szemmel, még mindig kissé megilletődve pislog rám. Előveszem a mély, csábító hangomat, ami mindig be szokott jönni a csajoknál:

– Szükségem van egy zuhanyra, aztán benne vagyok bármiben.

Lehajolok, és a nyomatékosítás kedvéért lassan és mélyen szájon csókolom. Liam kiéhezett tekintettel figyel, le sem tagadhatná, hogy élvezi a nyavalyás. Aminára kacsintok, aztán kiegyenesedem, és elindulok a cuccommal az emeletre.

– Amíg szépítkezel, én befejezem a kaját – hallom Liam megjegyzését a hátam mögött, mire visszafordulok, és fenyegetőn felé bökök.

– Eszedbe ne jusson, te pancser! Húzz el a konyhából, vagy eltöröm a kezed! Majd én megcsinálom később. – Csak röhögés jön válaszul, mire még visszaszólok: – Nincs ellenemre a társaság a zuhanyzóban, ha esetleg valaki csatlakozna.

Aminára nézek jelentőségteljesen, aki erre zavartan beharapja az alsó ajkát. Szét fogom szedni, az holt biztos.

– Kösz, öreg, de passzolom – mondja Liam, de erre már nem reagálok.

Úgy tűnik, kezd visszatérni a humora.

Az emeleten benézek az egyik szobába, de a két egyszemélyes ágy érintetlen. A másikban bezzeg, ahol a dupla ágy van, ott találom mindkettőjük holmiját. Rövid gondolkodás után az üres szobába dobom le a táskámat, kiveszek a szekrényből egy törölközőt, és megcélzom a fürdőszobát. Állatira fel vagyok izgulva, nem is emlékszem, mikor kívántam így nőt utoljára. Az utóbbi időben nem volt kedvem a szexhez, vagyis ez így nem egészen igaz. Nem volt kedvem a szexhez mással, csak Aminára izgultam fel. Utoljára Cass-szel voltam, de az is már jó ideje, azóta meg… A csajra a Villainsben is csak azért mozdultam rá, hogy Aminát bosszantsam, de abból sem lett semmi.

Ledobom a ruháimat, belépek a zuhanyzóba és kellemes langyosra állítom a vizet. Beszappanozom és leöblítem magam, közben folyamatosan rá gondolok. Arra, hogy az ő tapasztalatlan keze siklik a testemen… Már a gondolatra elkezdek keményedni, szóval lehet, hogy mégis csak jobb lenne levezetnem egy kis gőzt, mielőtt szembe találom magam vele az ágyban. Halvány lövésem sincs, meddig futná az önkontrollom. Nem vagyok hozzászokva az olyan lányokhoz, akik kezdők a szexben. Őt nem rohanhatom le, a visszafogottság meg… na ja, mondjuk úgy, hogy nem az erősségem. Az előbbi elszólásomat a zuhanyról tulajdonképpen nem viccnek szántam. Kíváncsi voltam, van-e olyan vagány, hogy bejön utánam, és most be kell látnom, csalódott vagyok, amiért…

Kitörlöm a vizet a szememből, és a zuhanykabin üvegén át látom, hogy Amina ott áll az ajtóban, és engem les. Az arca rózsaszín zavarában, de akkor is fal a szemével. Elönt a forróság pusztán attól, ahogy bámul, és ha belegondolok, hogy valószínűleg én vagyok az első meztelen férfi, akit élőben lát, elszáll az agyam. Ez a lány folyton meglep.

– Helló, szépség! Gyere közelebb! – dörmögöm, mire előre lép egyet, így most jobban látom, az arcát. Ki van pirulva, nyitott szájjal veszi a levegőt, de a szemét le nem veszi rólam. Hadd legyen meg az öröme a kis kukkolónak, dobok rá egy lapáttal. Kezem végig csúsztatom a mellkasomon, lelassítom a mozdulatot, amikor a farkam tövéhez érek, de ezzel szinkronban gyorsul Amina lélegzetvétele. Félkemény vagyok, amikor megmarkolom magam, mire felnyög, és a szemembe néz. Most már nekem is több kell.

– Vedd le a ruhád! Látni akarlak.

Nagyot nyel, de leveszi a kardigánját, és elszántan elkezd kibújni a pólójából is. Leejti a földre, ott áll előttem farmerben és fehér csipkemelltartóban. Eszméletlen gyönyörű, pedig nem visel semmi kihívót. Tétovázik.

– A nadrágot is! – bíztatom. – Vedd csak le nyugodtan, úgyis láttalak már bugyiban – vigyorodom el, mire ő meghökkenve felnéz rám. – Az első éjszakán, amikor Liam felhozott és doktorosdit játszottunk. Nem emlékszel?

– Nem sokra emlékszem abból az éjszakából – motyogja, de engedelmesen elkezdi letolni a farmert.

Míg nézem, kezem szinte automatikusan mozog fel-le a farkamon. Amina ujjai közül kiesik a nadrág, és ámultan lesi, ahogy magamon dolgozok, közben a szemeim előtt keményedik meg a mellbimbója a csipke alatt. Meg fog ölni…

– Körül vagy metélve? – kérdi ámulattal a hangjában, és a kérdése engem is meglep.

Annak idején anyám ragaszkodott hozzá vallási okokból, de én sosem tulajdonítottam neki jelentőséget.

– Zavar? – kérdem felvont szemöldökkel, mire ő szégyellősen elmosolyodik.

– Egyáltalán nem.

– Láttál már ilyet?

– Ilyet? – kérdi elfúló hangon.

– Amikor egy férfi kiveri magának. – Nyel, és megrázza a fejét. – Akarod látni?

Elkerekedett szemmel bámul rám, de azért bólint. Zavarban van, de a kíváncsisága a zavaránál is nagyobb.

– Gyere közelebb, és vetkőz le teljesen!

Odalép közvetlen a kabin mellé, közben kicsatolja a melltartó kapcsát, és leereszti maga mellett a földre. Szinte meg is felejtkezik a saját zavaráról, annyira lefoglalja a bemutató, amit rögtönzök neki. Míg határozott mozdulatokkal dolgozom magamon, nyálcsorgatva lesem a csupasz, kerek melleit. Amikor megismertem, teljesen le volt fogyva. Inkább kislányos, mint nőies volt az alakja, ami a kálváriát tekintve, amin keresztül ment, érthető is. De mostanra kigömbölyödött és megnőiesedett a dolog legfarokállítóbb értelmében. Már egy ideje próbáltam megsaccolni, hogy mi lapulhat a pólók és blúzok alatt, de a látvány felülmúlja minden reményemet. Összeszorulnak az ujjaim a farkamon, annyira kívánom a kezembe fogni azokat a gömbölyű ciciket.

– Vedd le a bugyidat is! – mondom, szinte már fulladozva.

Egy pillanatra leveszi a szemét rólam, és majdnem meztelen testére néz. Ujját beakasztja a bugyi szélébe, és bizonytalanul visszanéz rám.

– Engem még…

– Tudom, de semmi okod rá, hogy szégyelld magad. Egyszerűen gyönyörű vagy. Kurvára tökéletes. Látod ezt? Látod, mennyire kemény vagyok? – a szerszámomba kapaszkodom, ami áll, mint a zászlórúd a tiszteletére, ő pedig egy édes igent sóhajt. – Miattad van. Csak miattad. Azért, mert annyira kívánlak.

A fehér csipke bugyi a földön landol, az állammal együtt. A bimbói keményen előre merednek, és szinte hallom, ahogy a számért sóhajtoznak. A hasa lapos, de nem izmos, mint egy testépítőnek, inkább olyan… tökéletesen nőiesnek, puhának látszik. De amikor tekintetem az ágyékára vándorol, kis híján a markomba élvezek. Baszki, teljesen le van borotválva. Teljesen. A látvány totálisan taccsra tesz, terpeszbe állok, gyorsabban kezdem pumpálni magam, és nem vagyok messze tőle, hogy elszálljak, amikor halkan megszólal:

– Szeretném én csinálni. Megérinthetlek?

Ó, hogy az a…

Elhúzom oldalt a zuhanyfüggönyt, hogy jelezzem, nincs ellenemre a javaslata. A lába is remeg, amikor belép mellém a kabinba, de annyi vágy és izgalom ég a szemében, hogy egy pillanatnyi kétségem sincs afelől, hogy tényleg nagyon akarja. Behúzom magam mellé a vízsugár alá, és gyönyörködöm benne, ahogy a vízcseppek végigfolynak a makulátlan bőrén, a válláról le a mellére, és tovább a hasán oda, ahová én is vágyom.

Míg én rajta legeltetem a szemem, és a kezem is megindul, hogy a tenyerem alatt érezzem a selymes bőrét, ő pont ugyanúgy tesz velem. Nagyra nyílt szemekkel csodálva néz végig minden egyes porcikámon, kezét kinyújtja, és felfedezőn a mellkasomra teszi. Körkörös mozdulatokkal simogat, felderít minden egyes négyzetcentimétert. Tisztában vagyok vele, hogy jól nézek ki, a testem sportos, feszes, a rendszeres hajós élet megedzette az izmaimat. Nem vagyok olyan szálkás, mint Liam, inkább masszív és robosztus, de a csajok nem szoktak panaszkodni, ami az anatómiámat illeti. De így, ahogy Amina vizsgálgat, szinte már fanatikus odaadással, még senki nem méltatta a fizikumomat. Ez még tényleg nem látott, de legalábbis nem tapintott eleven férfit meztelenül, az hétszentség.

Pont el akarom mondani neki, hogy mennyire gyönyörű és kívánatos, amikor egyik keze vizes hajamba túr, a másik meg megindul dél felé, és közben megszólal:

– Olyan szép vagy, Dylan. Sosem gondoltam, hogy egy férfi ennyire szép lehet meztelenül.

Ezen megakadok. Remélem, arra gondol, hogy férfias, erős, meg mit tudom én… atlétikus, csak épp nem találta meg a megfelelő szót!

– Hát, szivi – húzom el a számat –, szépnek se csúfoltak még, az biztos.

Csodálkozva néz rám, mindenfajta megjátszás nélkül.

– Nem? Pedig az vagy. – Kezét élvezettel simítja ide-oda a hasamon, ujja hozzáér ágaskodó szerszámom csúcsához, mire mind a ketten összerezzenünk. – Ezek az izmok – megcsókol az egyik mellbimbóm fölött –, kemények és hívogatók. És ez itt – húzza végig az ujját egy régi forradáson a vállamnál – gyönyörű.

Ez a megfogalmazás már jobban tetszik, de mielőtt teljesen eldurranna az agyam a dolgoktól, amiket mond, magamhoz húzom és csókolni kezdem. Nem tudom hova tenni a dicséreteit, mert annyira egyszerűen és színleléstől mentesen közli őket, hogy teljesen kihúzza a lábam alól a talajt. Befogom a száját az enyémmel, nyelvem utat tör magának az ajkai között a szájába, és erősen szívom, kóstolgatom, harapom.

– Te vagy gyönyörű és izgató. Szeretnék beléd kóstolni, mindenhol. Annyira akarlak, érzed? – kérdem, és a kezét a farkamra vezetem.

– Ó, Dylan… – lihegi lázasan. – Segíts! Mutasd meg, hogy jó neked!

Szent isten! A naiv, csendes szavai, és az a fura kis akcentus, amivel kimondja őket, teljesen az őrületbe kergetnek.

– Fogd át a kezeddel, így – mutatom neki, és belülről vad táncot jár bennem a barlangember, amiért nem ér át teljesen az ujjaival. – Ó..ó..óvatosan mert most nagyon érzékeny.

– Mindig… mindig ilyen…

– Nagy? – vigyorodom el, az egóm sütkérezik, mint állat. – Nem, bébi. Csak amikor a közelemben vagy, és annyira meg akarlak dugni, mint most is.

Kinyitja a száját, de nem hagyom, hogy megszólaljon, hanem lecsapok rá, és míg buján csókolózunk, elkezdem húzogatni a kezét a farkamon, finom, hosszú mozdulatokkal le és fel. Az érzés, hogy az ő csinos kis keze tapad rám, leírhatatlan. Régóta akartam már, hogy hozzám érjen, és én hozzá, de most, hogy valóban megtörténik, túl izgatott vagyok, attól tartok hamar elvesztem a kontrollt. A csókunk egyre hevesebb lesz, Amina keze is gyorsabban kezd mozogni rajtam. Ahogy faljuk egymást, érzem, hogy a lüktető kéj hullámai egy pontban összpontosulnak, makkomon az érzékeny bőr kéjesen megfeszül. Önkéntelenül nyögök, ahogy a spirál magasabbra és magasabbra visz, de nem engedem magam odáig, ahonnan már nincs megállás. Semmiképp nem akarok előtte elmenni, így bármennyire is utálom megtenni, megragadom a kezét, és óvatosan megszorítom a farkamon.

– Állj!

A számba lihegve felnéz, türelmetlenül kérdi:

– Mi a baj?

– Lassítanunk kell a tempón, vagy másodperceken belül robbanok.

– Azt hittem, az jó.

Kitör belőlem a röhögés. Zabálnivaló ez a csaj.

– Az kurva jó, de előtte még meg akarok tenni valamit.

– Ahh, értem – motyogja, beszívja az alsó ajkát, és látom, ahogy összeszorítja a combjait. Fel van izgulva, de hogy pontosan mennyire, annak mindenképp utána akarok járni.

Két kezét a vállamra teszem.

– Kapaszkodj belém, oké?

Engedelmesen bólint. Kezem végig siklik a tökéletes nyakán, le a kulcscsontjához, de amikor a markomba veszem a melleit, megfeszül a teste.

– Minden oké? – megint bólint, és lehunyja a szemét.

Óvatos vagyok, érzéssel cirógatom és körözök a bimbójánál. Biztos vagyok benne, hogy nem okozok fájdalmat, szerintem csak kell neki egy kis idő, míg feloldódik benne a gátlás. Kezem útját a szám követi, végignyalom a selymes bőrét, és végül élvezettel beszippantom az egyik bimbót. Figyelem minden rezdülését, követem a sóhajait, nyelvem reagál minden rezdülésére. Míg élvezem és ízlelgetem, az jut eszembe, hogy teljesen szűz területen járok. Asztronautának érzem magam, aki először teszi a lábát az újonnan meghódított égitestre. Az én szám az első, aki gyönyört ad neki a testét ingerelve, és ez még inkább felspannol.

Elé térdelek, és a csókjaim egyre lejjebb haladnak a hasán, nyalom, szívom, ahol csak érem, aztán amikor rájön, hogy mit tervezek, beletúr a hajamba és a nevemet súgja. Felnézek rá, és most, ahogy alulról látom a gömbölyödő melleit, össze kell szednem minden önuralmamat, hogy képes legyek késleltetni a saját gyönyörömet.

– Dylan… biztos vagy benne?

Az arca ég a vágytól és a várakozástól, én meg vigyorogva nézek fel rá. Ez az évtized kérdése. Akarom-e megízlelni a világ legdögösebb csajának a punciját?

– Abszolút biztos, bébi. Te nem?

Két hüvelykujjamat végighúzom a selymes redőin, mire megrogy a térde.

– Ó, istenem, én…

– Beszélj hozzám! Akarod, hogy megcsókoljalak itt lent is?

Hangja fátyolos a kéjes vágytól, és látom, erőt vesz magán, hogy képes legyen kimondani:

– Nagyon… szeretném.

– Megkapod, gyönyörűm – válaszolom, és benyúlok a combjai közé. – Tedd szét a lábad. Igen, még egy kicsit. Így jó.

Szent szar! Most, hogy jobban hozzáférek, finoman széthúzom, és a látványtól közel állok a szívrohamhoz. Remegnek a kezeim, amikor ráhajolok és végignyalom. Felsikolt, a hajamba mar, a nevemet nyögi. Élvezettel csókolok bele újra és újra, nem tudok betelni az ízével. Sima és érintetlen, mint a bársony. Egyetlen kibaszott szőrszál sincs rajta sehol. Az jut eszembe, hogy Liamet újra kell majd éleszteni, ha ezt meglátja. Azt akarom, hogy elfelejtsen mindent, megadja magát nekem és átélje minden egyes érintésemet. Élvezze, ahogy kényeztetem, és igen, azt akarom, hogy élvezzen el a nyelvemen. Hogy én legyek az első, aki előtt széttárja a combjait, felkínálja magát, és aki a csúcsra juttatja.

Remeg a kezeim között, sóhajtozik, és mohón a számhoz nyomja magát, amitől elszáll az agyam. Lüktet az ágyékom, már rendesen fáj, ahogy feszít a kitörni akaró sperma. Eszeveszett módra vágyom rá, hogy magamra emeljem, de nem tehetem. Ebben az állapotomban nem lennék képes gyengéd lenni hozzá, neki viszont ez lesz az első alkalma. Szűz, a rohadt életbe, és hiába is szeretném nekicsapni a falnak és szanaszét kefélni, ekkora faszságra még én sem vagyok képes.

A csempébe kapaszkodik oldalt, hogy megtartsa magát, mert annyira remegnek a lábai. Nagyon nedves, duzzadt, szerintem nem kell már sok neki, hogy elélvezzen a számon, de nem tudnám megmondani melyikünk áll közelebb. Nagyon szenvedek, muszáj rásegítenem, vagy elsülök a puszta látványtól, mielőtt őt célba juttathatnám. Egyik lábát a vállamra húzom, hogy megtámasszam, és már nem is ellenkezik, készséggel nyomja az arcomba magát.

– Készen állsz? – kérdem, de választ nem is várok, hisz a nyelvemen érzem, mennyire.

– Mi… mire? – nyögi, de a mutatóujjam már a bejáratánál köröz.

Belecsúszok, mire ő lábujjhegyre áll, de a keze visszavándorol a hajamra. Édes, ahogy meg-meghúzza a hajam, ebből be tudom saccolni, mennyire tapintok rá a megfelelő pontokra. Egy kicsit még masszírozom belül, nyalogatom kívül, míg érzem, hogy ellazul, elmúlik belőle a legutolsó görcs is. Ekkor bevezetem a második ujjamat is, és kicsit intenzívebben dörgölöm, de a másik kezemmel muszáj vagyok rászorítani a saját farkamra a makk pereme alatt, annyira közel vagyok hozzá, hogy szétessek. Nem is emlékszem, mikor kellett utoljára ezt a technikát alkalmaznom, amikor nővel voltam. Talán 16 éves koromban.

Érzem, hogy akármennyire is nedves és forrón lüktet belül, kurvára szűk, és biztosra veszem, hogy maga lesz a mennyország mélyen benne lenni. Remegni és pulzálni kezd, közben a nevemet kántálja:

– Dylan, én azt hiszem… nem tudom, meddig bírom.

– Engedd el magad, ne akard visszafogni! Látni akarom, ahogy elélvezel, annyira rohadtul szexi vagy.

– De én azt hittem…

Tudom mit hitt, de hogy magyarázzam meg neki, hogy nem tudnék kellően gyengéd lenni hozzá? Szinte biztos vagyok benne, hogy ha most megdugom, akkor fájdalmat okoznék.

– Türelem, bébi, meglesz az is, de még nem vagy kész rá. Most csak bízd rám magad, oké?

Az ujjaimat begörbítve gyorsabban pumpálom alul, néhányszor erőteljesebben megszívom a csiklóját, és már reszket is a szám alatt. Halk sikolyok törnek elő a torkából, ahogy fejét hátra veti, keze a vállamat karmolja. Igazi kis vadmacska. Térde megcsuklik, ahogy a gyönyör rázza a testét, ha nem tartanám, biztos a padlóra rogyna. Várok, amíg kissé csitul a lüktetés, majd lassan felállok, közben a nyelvemmel végignyalom a köldökét és a hasát, majd a számat az övére szorítom. Még mindig reszket a kéjtől, amikor a csuklójánál fogva a farkamra vezetem a kezét, és pumpálni kezdek. Elhúzom a kezem, ő meg úgy látszik nagyon gyorsan tanul, mert egyedül csinálja tovább, de úgy, hogy a negyedik húzásnál felordítok, és vadul spiccelve a hasára élvezek. Együtt hullámzik a testünk, közben a csókunk vadból belsőségesre vált. A legintenzívebb hüvelyen kívüli orgazmus, amit valaha átéltem, és alig akar vége szakadni.

Homlokom a csempének támasztom, és lassacskán, lihegve csillapodom. Úristen, ez valami eszméletlen jó volt. Amina csodálón néz le közénk, kezében a farkammal, ami még mindig félkeményen áll.

– Óvatosan – figyelmeztetem.

Lázas tekintettel néz fel rám, mint aki nem akarja elhinni, hogy valóban egy férfi péniszét tartja abban a csinos kis kezében.

– Élvezted?

– Ez… ez volt életem legfantasztikusabb élménye. Sosem gondoltam volna, hogy ennyivel, szóval, hogy…

Elvigyorodom a zavarán. Azért van még mit tanulnia.

– Nem gondoltad volna, hogy ennyivel jobb érzés, ha nem magadnak csinálod? – Lehajtja a fejét, de felemelem az állát, hogy szembe nézzünk. – Nincs miért zavarban érezned magad, Amina. Épp most húztam el a nyelvem a lábad közül, és a kezed által a hasadra élveztem, szóval – vonom meg a vállam –, elég jól ismerjük egymást, ahhoz, hogy ne szégyelld magad előttem.

Elpirul, de azért a szemembe néz. Elpirul a szavaimon, azok után, amit csináltunk egymással… hát beszarok.

– Te mindig így fejezed ki magad, ha szexről beszélsz?

– Így? Úgy érted, dögösen és erotikusan? – kacsintok rá, és újra megcsókolom.

Nem áll ellen, buzgón visszacsókol, és ahogy az öle a farkamnak nyomódik, érzem, hogy újra megkeményedem. Ha ez így megy tovább, sosem jutunk ki a zuhany alól, a tesóm meg közben a falat kaparja a kangörcstől. Amikor kibontakozunk a csókból, kéjesen sóhajtva mondja:

– Szégyentelenül és züllötten.

Széttárom oldalt a kezeimet, és rákacsintok.

– Ez vagyok én – válaszolom, és vigyorogva tisztelgést imitálok.

– És izgatóan – harapja be az ajkát –, nagyon, nagyon izgatóan.

A következő 5 percet azzal töltöm, hogy leszappanozom és lemosom a testét, és a jó életbe, kurvára élvezem. Módszeresen végigtapogatom minden egyes dögös hajlatát és domborulatát, különös figyelmet fordítva a melleire és a lába közére. Lassan haladunk, mert a kezem újra és újra elidőzik a legvadítóbb helyeken, de nem siettet, és én kiélvezek minden egyes pillanatot, amikor belecsúszik az ujjam és ízlelgeti a szám. Aztán tartunk egy kis spontán anatómia órát a férfi nemi szervek felépítéséről és működéséről. A falnak dőlve hagyom, hadd fedezze fel, ami csak érdekli rajtam. Lelkes és szenvedélyes tanítvány, esküszöm, ki se néztem volna belőle, hogy ennyire nyitott az új dolgokra.

Miután másodszorra is elélvezek a kezei között, leöblítem magunkat, és egy frottírtörölközővel leitatom a hamvas bőréről az utolsó vízcseppet is. Betekerem a törölközőbe, magam meg tréningalsót veszek, a mellkasomat viszont csupaszon hagyom, mert látom, hogy tetszik neki. Ő elővesz egy sortot és egy hosszú pólót, de amikor a melltartóért nyúl, lefogom a kezét. Kérdőn néz rám, de én csak megrázom a fejem. Ne vedd fel! – suttogom a fülébe, amire félénken elmosolyodik, de teszi, amire kértem és csak a pólóba bújik bele. Amikor elindulunk lefelé a lépcsőn, hirtelen megáll, és visszahúz a karomnál fogva. Szembe fordulok vele, a haja nedves a zuhanytól, tekintete még mindig fátyolos a kéj utóhullámaitól. Sosem láttam még természetesebb, izgatóbb nőt nála.

– Ez volt életem legfantasztikusabb élménye. Soha nem csináltam még ennyire izgalmas és érzéki dolgot.

– Komoly? – kérdem vigyorogva, mire bólint és megnyalja a száját. – Pedig a java még csak ezután jön – húzom fel a szemöldököm, mire zaklatott sóhaj tör elő belőle.

＊

- Amina -

Dylan bolondozva felkap, és az ölében hoz le a lépcsőn. Talán jó is, hogy megteszi, mert kótyagos a fejem, pedig egyetlen csepp alkoholt sem ittam. Mámoros vagyok az érzéstől, ami eltölti az egész testemet a lábam ujjától a fejem búbjáig, és mindez amiatt, amit fent, a zuhanyzóban műveltünk. A szex, fantasztikus dolog. Soha nem éreztem még magam ennyire felszabadultnak és boldognak, mint az előbb Dylannel. Oké, technikailag még mindig szűz vagyok, ami őszintén meglep, tekintve, hogy Dylan Starkkal töltöttem az elmúlt órát, anyaszült meztelenül. Ismerve a szexuális éhségét – és az előéletét –, azt gondoltam, ha egyszer alkalma lesz rá, akkor fékeveszetten nekem esik, és mint valami ősember, a mellét döngetve veszi el a szüzességemet. Ehhez képest gyengéd volt, türelmes és őrülten dögös, ahogy kétségbeesetten próbálta visszafogni a saját gyönyörét. Nem tudom, hogy önámítás-e, de én ebből igenis arra következtetek, hogy fontos vagyok neki. Figyel rám és az érzéseimre, és nem úgy kezel, mint egyet a jelentőség nélküli hancúrjai közül. És amit tett a testem legintimebb részeivel, az leírhatatlan. Mintha pontosan tudná, hová kell nyúlni ahhoz, hogy örömet szerezzen, és a csúcsra juttasson akkor és úgy, ahogy ő akarja.

Eszembe jut a beszélgetésünk Selinával, amikor a nászéjszakáról és a jövendőbeli férjeink érintetlenségéről okoskodtunk. Nos, az élet kiszámíthatatlan, mert sem férjnél nem vagyok, de még csak a nászéjszakámra sem készülök, mégis határozottan az a véleményem, hogy eszméletlenül izgató, ha olyan férfi kezei között vagyok, aki tapasztalt az erotikában. Dylan eddig nem ismert élvezetben részesített, és ahogy ő mondta; ez még csak a kezdet.

Abban a pillanatban, amint letesz az öléből, és az üveg tolóajtó felé fordulok, megbizonyosodom róla, hogy száz százalékig igaza van. Megpillantom ugyanis Liamet, ahogy kilép a ház előtti kerti zuhany alól. Feljön a lépcsőn a homokos partról a verandára, fürdőnadrágot visel és mindenéből csöpög a víz. Lemerevedve, tátott szájjal bámulom, mert olyan az egész a tengerparttal és a hullámokkal a háttérben, mint a legvadítóbb fürdőruha reklám, amit valaha láttam. Nyilvánvalóan most jött vissza az úszásból. Vizes haját törölgeti egy törölközőbe, és ahogy lesem magas, szálkásan izmos alakját, egyetlen pillanat alatt nedves lesz a bugyim.

Talán felszínesnek tűnik, amiért ennyire csorgatom a nyálam ennek a két férfinek a fizikuma láttán, viszont az is tény, hogy mindeddig tökéletesen meg voltam fosztva az ehhez hasonló élvezetektől. A meztelenkedés mifelénk nem divat, és míg az itteni korombeli lányok nagy része már rég túl van mindenféle szexuális tapasztalaton, én csak a csókolózásig jutottam, azt is felöltözve. Meztelen férfit maximum csak online csodáltam annak idején az internátusban, ha az osztálytársnőim huncutkodtak valamit a neten. Fürdőruhára vetkőzve meg legfeljebb a testvéreimet láttam, az otthoni medencénél, az meg ugye nem számít erotikus élménynek.

Úgy tűnik, 21 éves cölibátus után, az égiek megszántak, és megütöttem a főnyereményt, mert ez a két férfi, bár teljesen különböző módon, de az univerzum két legvonzóbb pasija.

Dylan erős, széles vállú, robosztusan izmos, mellkasát apró, sötét szőr fedi, amin élvezet végig simítani a tenyeremet. A teste napbarnított, a bőrén itt-ott begyógyult sebek, horzsolások, régi hegek nyomai látszanak. Nem makulátlan, és épp ez teszi tökéletesen férfiassá. A pénisze pont olyan, mint ő maga; erőteljes és vastag. Abszolút semmi tapasztalatom a férfi nemi szervek méretét illetően, de az tény, hogy nem értem át teljesen a vastagságát. El sem tudom képzelni, milyen lehet magamban érezni egy ilyen vaskos, masszív férfi nemi szervet, de biztosra veszem, hogy Dylan a kéjes őrületbe taszítja vele a nőket. A haja sötét, szinte már fekete, a szeme pedig kifürkészhetetlen mélybarna. Úgy gondolom, ő személyesíti meg azt a tipikus, flegma rosszfiút, akitől minden jóérzésű anya óvná a lányát. Az édesapák rémálma, akit legszívesebben lepuffantanának, amikor motorral jelenik meg a ház előtt, hogy randira vigye a lányukat. Tisztában van a sármjával, és tudatosan ki is használja, ha meg akar kapni egy nőt. Mondhatnám, hogy ostobák, akik behódolnak neki, és nem értem, miért bomlanak utána, de képmutatás lenne, hisz én magam is odavagyok érte. A mogorvasága hordoz magában egyfajta sérülékenységet, a flegmasága önvédelmet takar, ami, ismerve hányattatott gyermekkorát, tökéletesen érthető. Dylannel nagy rizikó együtt lenni, mert az ember hamar elvesztheti a szívét, cserébe viszont nem kap semmi maradandót. Mégis, minél inkább elutasítja a közelséget, és önmagát szeretetre méltatlannak állítja be, én annál jobban vonzódom hozzá.

Ezzel szemben Liam Parker egy álomférfi. Testben és lélekben egyaránt megtestesíti mindazt, amit egy nő valaha is kívánhat a partnerétől. Dr. Parker olyan mutatós, modell termettel van megáldva, hogy bátran fotózkodhatna bármely férfimagazinnak. A röhej az egészben, hogy ő pont az az ember, akinek eszébe se jutna az ilyesmi, és szerintem nem sok jelentőséget tulajdonít a kinézetének. Egyszerűen szerencsés genetikával született, mert nem étkezik tudatosan, és futni is csak azért jár, hogy kiszellőztesse a fejét a munkája után. De amikor szétterül az a kisfiús, mégis csábítóan izgató mosoly az arcán, akkor az ember úgy érzi, felkel a Nap és minden jóra fordul. Önzetlen, odaadó barát, és magában hordoz egyfajta megmagyarázhatatlan optimizmust mindannak ellenére, amin keresztül ment a rákos feleségével. Nem létezik tökéletes ember, ezzel tisztában vagyok, de mindeddig nem sikerült felfedeznem Liam rossz tulajdonságait. Ha van neki ilyen, az nagyon mélyen el lehet ásva, és fogalmam sincs, mire lenne szükség ahhoz, hogy felszínre kerüljön. Vágyom a közelségére, arra, hogy a karjában lehessek, hogy a megnyugtató hangja a fülemben csengjen, míg összebújva csókolózunk. És még jóval többre vágyom, arra, hogy olyan közelről ismerjük meg egymást, ahogy az férfi és nő között csak lehetséges. Hogy én legyek az ok, ami odavarázsolja azt a szívdöglesztő mosolyt az arcára.

Most pedig kissé remegő gyomorral várom, miként reagál arra, ami Dylan és köztem történt az emeleten. Mert abban biztos vagyok, hogy tudja, mi zajlott a zuhanyzóban. Ha másból nem, a kéjes nyögéseimből és Dylan hangos kiáltásából, amikor eljutott az orgazmusig a kezemtől. Tudom, hogy a megállapodásunk szerint mindkettőjük barátnője vagyok, mondhatni testvériesen osztoznak rajtam, ezért nincs oka bármit is számon kérni, mégis erős késztetést érzek rá, hogy elmondjam neki, még mindig szűz vagyok.

Amikor belép a teraszajtón vizes fürdőnadrágban, tekintetünk egymáséba fúródik, és látom, hogy tudja. Legalábbis tudni véli. Komolyan, szinte aggódon végig néz rajtam, szeme megakad a mellemen, amit most nem takar melltartó. Nagyot nyel, és vesz egy mély, zaklatott lélegzetet. Küzdök az automatikus reflex ellen, amivel el akarnám takarni magam, kezem inkább a combomhoz szorítom. Tekintete aztán Dylanre vándorol, és egy pillanatra megrándul a szája széle, de a borút az arcán gyorsan felváltja egy szexi mosoly.

– És? – vonja fel a szemöldökét. – Jól szórakoztatok?

Dylanre pillantok bizonytalanul, nem tudom, mit válaszoljak, nem szeretnék ízléstelen lenni. Ő persze nem zavartatja magát.

– Jobban, mint gondolnád, tesó. De látom elég hideg a víz – bök állával Liam ágyéka felé. – Rád férne egy kis kényeztetés.

– Faszfej – válaszolja neki Liam, felmutatva a középső ujját, aztán felém fordul és sokkal lágyabb hangon kérdi: – Jól vagy?

Mivel fogalmam sincs, hogy fejezhetném ki azt, ahogy valójában érzem magam, egyszerűen azt válaszolom, hogy: nagyon jól. Míg Dylan pakolászik a konyhában, mi fürkészőn nézzük egymást egy darabig, mielőtt közel lépek hozzá, és kiveszem a kezéből a törölközőt. Hagyja, aztán amikor finom mozdulatokkal dörgölni kezdem a vállát és a mellkasát, lehunyja a szemét és felsóhajt. Törlöm tovább, lefelé haladva a kívánatosan kockás hasához, és most már szinkronban nyögünk. Szégyellnem kéne, hogy ennyire felajz a közelsége azok után, amiben épp most volt részem a zuhany alatt? Talán. De mivel ők olyan természetességgel kezelik a helyzetet, ez nekem is segít, hogy ellazuljak, és túltegyem magam a gátlásaimon. Mégis szeretném, ha tudná, mi volt Dylannel.

– Liam – kezdem, de az ujját azonnal a számra szorítja. Amikor egy puszit nyomok rá, a kezét a szája váltja fel az ajkamon, és szenvedélyesen csókolni kezd.

– Ne mondj semmit!

Ellenkeznék, de nem hagy szóhoz jutni, és a nyelve a számban, meg a tenyere a fenekemen hamar el is feledteti velem a makacskodást.

Nedves a fürdőgatyája meg a haja is, és ahogy magához húz, én belé kapaszkodom, amitől persze csupa víz leszek. Vágytól felforrósodott testemet sokként éri a hideg víz, megborzongok a karjai közt.

– Fázol? – súgja a számba két csók között.

– Nem, csak engem is átnedvesített a ruhád.

– Remélem, hogy ennél még sokkal nedvesebbé tehetlek, nagyon hamar – morogja, ujjait a hajamba túrja és lenéz kettőnk közé.

Mellbimbóim most szemtelenül merednek előre, kitüremkedve a póló anyaga alól, és úgy látom – na meg érzem a hasamon –, hogy a látvány kimondottan ösztökélő hatással van Liamre. Keze lecsúszik a vállamon az oldalam vonalán, és megállapodik a bordáimnál. Felsóhajtok, amikor hüvelykujja finoman cirógatni kezdi a mellem szélét. A fellobbanó nyers vágy a szemében nem hagy kétséget afelől, mi jár a fejében.

– Leveszem ezt a nedves cuccot, van kedved feljönni velem és segíteni?

A hangja rekedtes és túlfűtött. Izgatottan nézek fel rá. Akkor ez most burkolt felkérés szexre? Vagy nem is burkolt? Mindegy, akármit is tervez, én benne vagyok. Felmosolygok rá, megfogjuk egymás kezét, és elindulunk a lépcső felé. Menet közben tekintetem találkozik Dylanével, és hirtelen elbizonytalanodom. Fogalmam sincs, mit kéne tennem. Talán kérdezzem meg, hogy velünk tartana-e? Egyáltalán szeretném, hogy ő is feljöjjön? Jelen pillanatban egy felajzott férfi is komoly kihívásnak tűnik, mit kezdenék kettővel? Szerencsére ő maga oldja meg a dilemmámat, amikor kajánul rám kacsint, és vigyorogva megszólal:

– Kezdjetek csak hozzá, ne várjatok rám, nekem van még egy kis dolgom idelent. Begyújtok a dézsa alá, van egy olyan gyanúm, hogy jól fog esni a meleg fürdő holnap reggel.

Elvörösödve várom, hogy Liam majd visszaszól neki valami csípőset, ehelyett azonban a vállamra teszi a kezét, hogy még közelebb húzzon magához, és egyetértőn válaszol:

– Jó ötlet, tesó. Szerintem is szükség lesz rá.

Alig érünk fel az emeletre, gyakorlatilag beránt abba a szobába, ahol a duplaágy van. Bár a függönyök be vannak húzva, azért átszüremlik a fény kívülről. Hevesen nekinyom a falnak, amin eléggé meglepődöm, mert Liamtól eddig gyengédséghez szoktam, de most úgy tűnik, mintha kezdené elveszíteni az önuralmát. Tekintetét végighordozza a testemen, szinte levetkőztet a szemével. Én ugyanolyan élvezettel legeltetem rajta a szemem, kezem összerándul a vágytól, hogy végre én is megérinthessem.

– Nincs rajtad melltartó – állapítja meg, szerintem nem vár választ a nyilvánvalóra. – Tudod, mit tesz velem, ha így látlak? – dörmögi fojtott hangon, keze a mellemre siklik, kihívón köröz a bimbóm körül. Megrázom a fejem, az izgalomtól hang sem jön ki a torkomon. Lenéz, én követem a tekintetét, és megértem, hogy a nedves fürdőgatya alatt ágaskodó férfiasságára akarja felhívni a figyelmemet. Elég züllöttnek érzem magam, ahogy megbabonázva nézem a hosszúkás dudort, de annyira izgató látvány, hogy képtelen vagyok levenni róla a tekintetem. – Kívánlak, Mina – folytatja, és lehajol, hogy követelőn megcsókoljon. Azonnal megnyitom neki a szám, karom a nyaka köré fonom, az ajkai közé sóhajtok, amikor keménysége a hasamnak nyomódik. – Annyira őrülten kívánlak, hogy nem tudom, hogy leszek képes megadni neked, amire szükséged van.

– Rád van szükségem – súgom vissza.

– Nem akarom elkapkodni, azt akarom, hogy élvezd, hogy jó legyen neked, de szólnod kell, ha túl gyors vagyok. – Válaszként egy gyönyörteljes sóhajra futja csak tőlem. – A magamévá akarlak tenni, el akarok veszni benned, belekóstolni minden egyes édes porcikádba, és a számon érezni az ízed.

Az eszemet vesztem a szavaitól, sosem gondoltam volna, hogy a férfiak ennyire nyíltan, szinte nyersen beszélnek a szexről. Vajon mindegyik ilyen, vagy csak én fogtam ki a világ két legszabadabb szájú szeretőjét? Szeretném én is gátlások nélkül kifejezni magam előtte, de nehezemre esik szavakba foglalni a vágyaimat. Küzdök a félszegség ellen, nem akarom, hogy bármi is gátként álljon köztünk.

– Én is ezt akarom, Liam. Hogy mindent megtegyél velem, amire vágysz.

Visszahúzódik és lihegve, égő szemekkel néz rám. Kínlódva felnevet, és a plafon felé fordítja a fejét.

– Nem tudod, mit kérsz.

Csábítón hozzá dörgölöm a csípőmet, mire felmordul.

– Készen állok. Mutass meg nekem mindent!

– Először is le akarom ezt venni rólad – mondja, és megragadja a pólóm alját.

Magasba emelem a kezem, hogy segítsek neki, és ahogy ott állok előtte félig pucéran, felkészülök rá, hogy azonnal nekem esik, de nem ez történik. Káromkodik az orra alatt, és bal kezével a hajába túr. Nem tudom, számára milyen a nőideál, mit tart vonzónak, csak az arca rezdüléseiből próbálom leolvasni, hogy tetszem-e neki. Valószínűtlenül hosszú ideig fal, szinte imád a szemével, és hogy zavaromat enyhítsem, végigcsúsztatom a tenyerem a mellkasán, fel az arcára és magamhoz húzom. Megcsókolom, csupasz mellem a testéhez szorul, mire felnyög, és az ölébe emel. Hátam a deszkához préselődik, ahogy előre lép egyet, és beszorít maga meg a fal közé. Csípőjét előre tolja, majd vissza és megint előre, vad követelő mozdulatokkal. Ez még csak a behatolás imitálása, de ahogy a keménysége erősen az ágyékomnak dörzsölődik, annyira jó, hogy arra nincsenek szavak. Egyik keze a fenekem alatt, másikkal a mellemet simogatja, csípője szétfeszített combjaim között nyomul és közben csókolózunk, teljesen egymásba veszve. Nem tudom, hogy képes mindezt egyszerre csinálni. Én szédülök, pedig ő tart engem. Testem lüktet a vágyakozástól, amikor egyszer csak érzem, hogy Liam elindul velem az ágy felé. Óvatosan a hátamra fektet, közben csókol, nyal, szív, ahol csak ér.

– Gyönyörű vagy, Mina. Tökéletes – húzódik hátra kicsit, hogy végignézzen rajtam. – A melled pont a kezembe fér, látod? – dörmögi, és ujjait kifeszítve valóban a tenyerébe veszi őket. Felkönyökölök, és csak nézem, ahogy megbűvölten tapogatja a cicimet. Felsejlik bennem, hogy talán sokkal jobban zavarba kéne lennem, de furcsa mód nem vagyok. Ahogy a keze a bőrömet érinti, a szája pedig az ajkaimat, olyan, mintha egész eddigi életemben erre készültem volna; mintha haza érkeznék a karjaiba.

A mellbimbóim keménnyé feszülnek az ujjai alatt, és megborzongok a gyönyörtől. Az ő vizes fürdőgatyájától már az én sortom is átnedvesedett, és zavaróan tapad a testemhez. Annál, hogy végre megszabadítson az utolsó ruhadarabomtól is, csak egy valamit várok jobban: hogy végre ő maga is levesse a sajátját. Egyre zaklatottabban veszi a levegőt, csípője olyan erőteljesen dörzsölődik az ágyékomhoz, hogy úgy érzem, szétrobbanok, ha nem történik hamar valami. Tudom, hogy rám van tekintettel, nem akarja elsietni, de a mindenségit! Kizárt, hogy ennél jobban készen álljak. Mintha a gondolataimban olvasna, lihegve, vágytól lázas tekintettel felnéz rám, kezét azonban nem veszi le sajgón meredező bimbómról. Rekedtes hangon kérdezi:

– Biztos vagy benne? Tudod, bármikor megállíthatsz. De minél tovább megyünk, annál nehezebb lesz…

– Soha még nem voltam ennyire biztos semmiben – vágok a szavába mohón, mire szája széle lassan felfelé görbül, és kiül az arcára az az ellenállhatatlan, csibészes vigyor, ami minden alkalommal levesz a lábamról, amikor látom.

A szívem vadul ver, ahogy nézzük egymást, és fura, remegő forróság uralkodik el rajtam, valami új, eddig ismeretlen érzés. Ez nem lehet pusztán az első szex miatti izgalmam. Ez valami más, de nincs időm rá, hogy tovább elemezgessem, mert Liam ismét megszólal:

– Rendben. – Két oldalam mellett letámaszkodik, és feltolja magát térdelő helyzetbe. A bicepsze olyan ínycsiklandozón feszül meg az erőkifejtéstől, hogy önkéntelenül megnyalom a szám. Szeretném végignyalni a domborodó izmát, de nem csak ott, hanem az egész testét, mindenhol. Olyan erős a késztetés, hogy össze kell szorítanom az ajkam, hogy képes legyek ellenállni neki. – Akkor itt az ideje, hogy megszabaduljak ettől – közli.

Lemászik az ágyról, felegyenesedik, és lassú mozdulatokkal tolni kezdi lefelé a fürdőnadrágot, mintha a türelmemet tesztelné. A vizes anyag a bőrérre tapad, alaposan előre kell feszítenie a gumit, hogy keresztül tudja húzni méretes merevedésén. Felülök, és izgatottan figyelem, ahogy előbukkan először a csúcsa, aztán centiről-centire a teljes, duzzadtan előre meredő nemi szerve. A látványtól még levegőt venni is elfelejtek.

Tökéletes a szerszáma, pont, mint ő maga. A fürdőnadrág a földre esik, ő kilép belőle és arrébb rúgja. Láthatóan nincs zavarban a meztelensége miatt, és még ez is annyira izgató. Más, mint Dylan, azt hiszem kevésbé vastag, viszont hosszabb, de egyetlen részletet sem változtatnék meg rajta. Szemem végigpásztázza a testét, és ismét megállapodik az ölénél. Látom, hogy a farka hegye nedvesen csillog az előváladéktól. Képzeletben fényképeket készítek róla, elmém mélyére mentem testének minden egyes tökéletes kis részletét. 21 éven keresztül semmi, ma meg ez a második álló pénisz, amit élőben látok. Igazi, csábító dívának érzem magam a gondolattól, hogy miattam jött ennyire lázba, engem kíván ilyen nyilvánvaló módon. Nem tudom, hogy tudatosan teszi-e vagy csak ösztönből, de ahogy áll és engem néz, keze a férfiasságára csúszik, és lassan mozogni kezd rajta. Szinte látom, ahogy lüktet, és a mozdulattól, amikor magához nyúl, milliónyi forró szikra gyúl az ölemben. Tudom, hogy a fájó, pulzáló vágyakozást mélyen bennem, semmi mással nem csillapíthatom, csak ha az övé leszek.

– Nem voltam már senkivel nagyon régóta – mormolja halk, rekedtes hangon, és felém lép.

– Ko…komolyan? – dadogom a levegőt kapkodva, ahogy megáll az ágy végén, és kezeit a bokámra teszi.

Pár másodpercig gyengéden simogatja a lábszáramat, aztán megragadja a bokámat és határozottan maga felé húz. Hanyatt dőlök a matracon, de azért a szemem továbbra sem veszem le róla.

– Voltak régebben nők, de egy jó ideje már senki. Nem is akartam. Nem kívántam úgy senkit, mint téged. Azóta vágyom rád, mióta először megláttalak.

A szavai meglepnek, és ugyanúgy kényeztetik a lelkemet, ahogyan azt a keze teszi a testemmel. Ez az intelligens, sikeres, érzékeny, jóképű, rém-szexi férfi akart engem az első pillanattól fogva. Nem tudom, hogy erre mit válaszolhatnék, elszorul a torkom a megilletődöttségtől.

Tenyere felfelé csúszik a lábamon, végig a combomon, majd amikor eléri a sortomat, megáll a gombnál. Kioldja, de közben végig a szemembe néz. Lassan elkezdi húzni lefelé.

– Akarlak az első pillanattól fogva. Felizgatsz, megőrjítesz. Szeretkezni akarok veled most rögtön – mormolja, közben pedig egyre lejjebb húzza a sortot.

Az anyag alatt feltűnik a hasam, aztán centiről-centire a szeméremdombom is. Most valahogy még meztelenebbnek érzem magam, mint az előbb a zuhany alatt. Talán tudat alatt éreztem úgy, hogy a víz takar valamit a testemből.

Egyre távolabb kerül a külvilág, míg végül megszűnik minden, és csak ez a szoba létezik. Ő és én, és az a zsigeri, mélyről feltörő vágyakozás, ami egymáshoz hajt minket. Lehunyom a szemem és lélegzetvisszafojtva hagyom, hogy teljes meztelenségem feltárulkozzon előtte. Érzem, ahogy a sort a combomat, a térdemet, végül a bokámat érinti, majd hallom, hogy a földre hullik.

– Baszki! – hallom Liam elképedt hangját, és közvetlenül utána Dylanét:

– Tudtam, hogy odaleszel.

Dylan? Hirtelen kipattan a szemem, és fejem az ajtó felé kapom. Azt ajtófélfának dőlve áll szürke tréninggatyában, felsőteste csupasz, a haja kócosan a homlokába lóg és szemérmetlenül minket bámul. Egy pillanatra lefagyok, testem összerándul a felismeréstől, hogy hárman vagyunk a szobában. Képmutatás lenne azt állítani, hogy a szívem mélyén nem reméltem, hogy így lesz, de most, ahogy valósággá válik a vágyam, elönt a remegés, és ismét megkörnyékez a szégyenérzet. Tekintetem Liamre vándorol, aki most szintén engem néz, keze a combomat masszírozza. Érezheti a bizonytalanságomat, mert miközben az ujjai finoman köröznek a bőrömön, mély, biztos hangon megszólal:

– Ha azt akarod, hogy Dylan kimenjen, egyetlen szavadba kerül, és megteszi. Amina, nézz rám, és mondd, hogy megértetted! – szólít fel, mire a szemébe nézek. – Csak az fog megtörténni, amit te is szeretnél, semmi más. Így van? – kérdi, fejét Dylan felé fordítva.

– Naná – jön a megerősítés az ajtó felől.

– Mina, ezt hallanom kell.

– Megértettem – motyogom elfúló hangon.

– Akarod, hogy Dylan kimenjen és magunkra hagyjon? Vagy azt szeretnéd, hogy én menjek el, és inkább vele maradnál?

Szemem ide-oda cikázik a két férfi között, és komolyan elgondolkodom a kérdésén. Ha őszinte vagyok magamhoz, belátom, hogy az egész pont attól tökéletes, hogy hárman vagyunk benne. Nem akarom elküldeni Dylant, és hallani sem akarok róla, hogy Liam elmenjen. Pontosan itt akarok lenni, méghozzá mindkettőjükkel, akármi is lesz a dologból. Nem tudom, valaha megbánom-e ezt a döntésemet, de ebben a pillanatban ez tűnik a legőszintébb választásnak. Mély levegőt veszek, és igyekszem határozott hangon megszólalni:

– Azt akarom, hogy maradjon. Hogy mindketten maradjatok.

Dylanből elégedett morgás tör fel, Liam komoly arccal bólint, vált egy jelentőségteljes pillantást Dylannel, majd figyelmét ismét csupasz testemre fordítja. Feltérdel a matracra, és vágytól fűtött szemeit a szemérmemen pihenteti. Tekintetét hamarosan a keze követi, ujjai óvatos cirógatásba kezdenek érzékeny bőrömön, alig néhány centire a csiklómtól. Megborzongok az élvezettől, és ahogy a könyökömre támaszkodom, látom, hogy Dylan ellép az ajtótól, és megáll az ágy mellett. Szégyellem-e magam, amiért nemrég az ő ujjai érintettek ugyanitt, ugyanilyen intim módon, most pedig éhes szemekkel nézi, ahogy Liam fedezi fel a testemet? Sokkal inkább felizgat.

– Le vagy borotválva. Miért?

Liam rekedtes hangjára visszafordítom a fejem. Úgy látszik, őt ugyanúgy feltüzeli a látvány, mint ahogy Dylant is tette. Számomra a rendszeres, teljes testre kiterjedő szőr eltávolítás teljesen normális dolog, az arab világban pedig a nőknek az első szex előtt egyenesen kötelező. Nem tagadom, hogy ideutazásunk előtt, mintegy jelképes cselekedetként tettem. Igaz, ez a mai nem a nászéjszakám, de mivel mégis az első szexuális élményem, indokoltnak tartottam a teljes gyantázást.

– Nálunk minden lány legyantáztatja magát a… – elharapom a szót, mielőtt kicsúszna, hogy nászéjszaka – az első szex előtt.

– Szent szar – mordul fel Dylan, és megnyalja a szája szélét.

Liam tekintete lassan elválik az enyémtől, vágyón végignéz rajtam és lehajol. Érzem, hogy végignyalja a bokám belső részét, és nagyon lassan felfelé haladva, csókokkal hinti be a lábam. Csiklandós és izgató érzés egyszerre, de ahogy egyre közeledik az ágyékomhoz, nem bírom tovább, reszketve hanyatt dőlök a párnán.

– Olyan a bőre, mint a bársony. Legszívesebben egész nap nyalogatnám – szólal meg Dylan szexin búgó hangon.– Érzed?

Liamhoz beszél? Istenem, ezt nem lehet kibírni ép ésszel.

– Mint a bársony – nyögi Liam, és felnéz rám. Lágyan széttolja a combomat, arca most a lábam között. – Imádom a bőrödet. Sima, tökéletes, csókolni való. Engedj közelebb! Lazíts, gyönyörűm! – súgja, és tenyerével még jobban széttárja a lábamat. Remegve engedek utat neki, levegőt venni sem merek, amikor a leheletét érzem a puncimon. – Érzem az illatod – vesz egy mély lélegzetet, és élvezettel végignyal, mintha csak fagylalt lennék. – Megrészegítesz – dörmögi, én meg szinte eszemet vesztem a kéjes vágytól. Már zavarban sem vagyok, mert ez az egész helyzet annyira abszurd és földöntúli, hogy egyszerűen megadom magam és hagyom, hogy magával sodorjon az érzéki folyam.

Egyfajta delíriumos állapotban hallom Dylan hangját magam mellett:

– Mondd el milyen? Készen áll?

Nem gondolkodom többé, tudatom egy egészen más szinten lebeg, teljes bennem a szabadság. Liam ujjai óvatosan dolgoznak rajtam, finoman utat csinál velük a nyelvének, és olyan dolgokat tesz velem, amikről még csak nem is álmodtam. Nyögök, a csípőmet emelem ösztönösen, a nevét sóhajtom könyörgőn. Teljesen az őrületbe kerget. Aztán amikor belém siklik az egyik ujja, felsikoltok, de azonnal még többre vágyom. Liam halkan káromkodik, ahogy egyre erőteljesebben masszíroznak az ujjai.

– Mutasd! – nyögi Dylan.

Liam felé fordul, és oda mutatja a kezét, ami síkos az izgalmam látható jelétől.

– Készebben már nem is állhatna.

– Ó, baszki! – válaszol Dylan nyersen.

Ujjainak intenzív pumpálása és az enyhe szívás, amit a csiklómra kifejt, túl hamar átlöknek a csúcson. Önkéntelen sikoly tör fel belőlem, és kontrollt vesztve adom át magam az orgazmus édes hullámainak. Fogalmam sincs, mennyi ideig reszketek a keze és a szája kényeztetése alatt, de egy örökkévalóságnak tűnik, mire megnyugszik a testem. Elmosódott hangokat hallok, melyek gyönyörűnek és kibaszottul szexinek neveznek, de fogalmam sincs, melyik férfi beszél. Valahogy minden egybe folyik, ám eszmélni is alig van időm, Liam máris vadul a számba tolja a nyelvét, melyen saját izgalmam ízét érzem. A legzüllöttebb és legerotikusabb dolog, amit valaha csináltam.

– Annyira kívánlak, Mina. Nem bírok tovább várni, akarlak. Te is akarsz engem?