Nabeel Qureshi

Allahot kerestem,
Jézusra találtam

Egy elkötelezett muszlim
találkozása a kereszténységgel

– részlet –

Nabeel Qureshi, miközben önmaga számára keresi az igazságot, másoknak is utat nyit a világszemléletek és hitvallások beható tanulmányozásához. Úgy elemzi a keresztény és az iszlám hit okfejtéseit, hogy közben számos iszlám hadíszra és őskeresztény szövegre hivatkozik, és az elemzések logikai menetét is az olvasó elé tárja. Ugyanakkor mélyen személyes, szívszorító és megható regénye ez egy fiatal muszlim férfi életének, aki Nyugaton nőtt fel. Nem lehet letenni ezt a lebilincselő életrajzot.

James M. Tour, kémia-, számítástechnika-, gépészet- és anyagtudomány-tanár

Mindenkinek el kell olvasnia ezt a könyvet, aki szeretné megérteni a muszlim szomszédait és barátait. Belülről kifelé tartó utazásra hív. Beavat a spiritualitás, illetve a család szeretetének és becsületének titkaiba, és feltárja, hogy hogyan „lát” és „érez” egy istenfélő muszlim otthon tagja. Mélységes üzenete van a könyvnek, és hozzáértéssel mutatja be az evangélium és az iszlám hittételek közötti alapvető különbségeket. Szívből ajánlom.

Dr. Stuart MacAllister, a Ravi Zacharias Nemzetközi Szolgálat amerikai regionális vezetője

Elképesztő történetet tár elénk a könyv egy fiatal fiú megtéréséről, aki teljes szívéből kereste Allahot, míg végül Jézushoz érkezett. Meggyőződésem szerint a könyv hatására sok keresztény fog imádkozni azért, hogy minél több muszlim megtalálja Jézust.

Mark Gabriel, író és egykori egyetemi előadó a kairói al-Azhar Egyetemen

Az Allahot kerestem, Jézusra találtam ragyogó könyv, üzenete hiteles és felelősséget ébreszt. Jézushoz vezető útjának megragadó történetét meséli el benne Nabeel Qureshi, kétségekkel teli keresésétől a csodálatos megtéréséig. Jézust nem ijesztik meg a kérdéseink: ez a történet az igazságot emeli piedesztálra. Nem lehet letenni a könyvet!

Louie Giglio, a Passion City Church lelkipásztora és a Passion Conferences alapítója

Nabeel Qureshi azért kezdte el tanulmányozni a Bibliát, hogy vitatkozzon vele, de ez meglepő módon végül Jézushoz vezette. Megborzongok, valahányszor ilyen rendkívüli és lebilincselő történetet olvasok. Meggyőződésem, hogy a többi olvasónak is bátorságot ad, és másokat is mélyen felkavar. Ez tényleg egyike azoknak a könyveknek, amelyeket muszáj elolvasni napjainkban, amikor a különböző világnézetek leméretnek az igazság mérlegén.

Ravi Zacharias, író és előadó

Égető szükség van erre a könyvre – lebilincselő a története. Nabeel Qureshi mesterien érvel az evangélium igazsága mellett, miközben csodálatos portrét fest a muszlim családokról és bemutatja szellemi örökségüket. Kerüli a hisztériakeltést és az ujjal mutogatást, ami oly gyakori ebben a szenzációhajhász világban. Fenntartások nélkül ajánlom ezt a könyvet mindenkinek. Úgy le fogja bilincselni az olvasók szívét és elméjét, hogy egy pillanatra sem tudnak felnézni belőle.

Josh D. McDowell, író és előadó

Nabeel leírja, hogy mire sóvárog a sok millió muszlim szerte a világban. Mindenkinek el kell olvasnia ezt a könyvet, aki szeretné megosztani a Krisztusban való reményünket a muszlimokkal.

Fouad Masri, a Crescent Project elnöke és ügyvezető igazgatója

Üde, ütős, nagyon tanulságos és helyenként lélegzetelállító. Qureshi története felér ezernyi kézikönyvvel. Nem csak a muszlimoknak kellene elolvasniuk, de mindenkinek, akit foglalkoztat muszlim barátaink és polgártársaink sorsa.

Os Guinness, író és társadalomkritikus

Nabeel Qureshi története egyike annak a két-három legemlékezetesebb bizonyságtételnek, amelyet valaha hallottam. Qureshi, miközben az igazságot kereste, számos kivételes személyiségvonását mozgósította: ragyogó elméjét, szokatlan őszinteségét, egyedi vizsgálódásmódját és arra való hajlandóságát, hogy kövesse a bizonyítékok mutatta irányt, bárhová is jut ezáltal. Keresése végpontja a kereszt volt, és Jézus Krisztus, aki feltámadt a halálból.

Gary R. Habermas, hírneves kutató, a Liberty University professzora

A fordítás alapjául szolgáló mű:
Nabeel Qureshi: Seeking Allah, Finding Jesus
Copyright © 2014, 2016 by Nabeel Qureshi
Published by arrangement with HarperCollins Christian Publishing Inc.

Fordította Mihály Emőke
Szerkesztette Incze Éva
Arab nyelvi és iszlám tudományi lektor: Gyöngyösi Csilla
A hindi szavak, kifejezések magyar nyelvű átírásában Perczel Júlia segített.

© Koinónia, 2017, 2019, 2022, 2023
Hungarian translation © Mihály Emőke

Az elektronikus verzió megjelenését a Librológus Kulturális Egyesület támogatta

Elektronikus kiadás, 2023
ISBN 978 973 165 283 2

A Koinónia Könyvkiadó tagja
az 1795-ben alapított Magyar Könyvkiadók
és Könyvterjesztők Egyesülésének,
a Magyar Gyerekkönyvkiadók Egyesülésének
és a Romániai Magyar Könyves Céhnek

A szüleimnek ajánlom ezt a könyvet.

Ammi és Ábbá, a ti szereteteteket – melyet akkor sem vontok meg tőlem, amikor úgy érzitek, vétkezem ellenetek – csak Istennek az Ő gyerekei iránt tanúsított szeretete múlja fölül. Imádkozom, hogy egy nap felismerjétek: az Ő szeretete valóban feltétel nélkül ajánlja fel valamennyiünknek a bocsánatot. Imádkozom, hogy egyszer majd elfogadjátok az Ő megváltását, hogy valamikor ismét egy család lehessünk. Szeretlek titeket, teljes szívemből.

Tartalom

Lee Strobel: Előszó

Köszönetnyilvánítás

Bevezetés

Előszó

Imára elhívva

1. Apám imádsága

2. Anyám hite

3. A négyek közössége

4. A tökéletes könyv

5. A próféta történetei

6. Megigazulás rituális imádság által

7. Az iszlám sokszínűsége

8. A sarí’a útja

9. Az igazhitűek álma

10. Az áldás hónapja

Az iszlám követe

11. A harmadik kultúra

12. Muszlimok nyugaton

13. Eszméletvesztés és helyettesítés

14. Az Atya nagyobb, mint Jézus

15. A mennyország kapuja és a pokol lángjai

16. A nagyra becsült hagyományok

17. Jelek az égen

18. Becsület és tekintély

19. A béke vallása

Górcső alatt az újszövetség

20. Testvérek leszünk

21. Tágul a látóköröm

22. Szövegfejlődés

23. A hitelesség vizsgálata

A keresztfához megyek

24. Lakmuszpapír-teszt

25. Keresztre feszítés – az eszméletvesztés mint magyarázat

26. Muszlim a templomban

27. Vita a feltámadásról

Jézus – halandó Messiás vagy Isten fia, aki maga is Isten?

28. Jézus és a genetika

29. Jézus, aki az ácsokat teremtette

30. Az ember isteni fia

31. Pál vitairatai és a legkorábbi Jézus-ábrázolás

Érvek az Evangélium mellett

32. Feszültség és Szentháromság

33. Rezonálok a Szentháromságra

34. Mérlegen a megváltás

35. Az evangélium számbavétele

Mohamed igaza

36. Mohamed átvilágítása

37. A makulátlan próféta

38. Fátylat az erőszakra!

39. Allah rasulja-e Mohamed?

A korán szentsége

40. A Korán ügye

41. A Korán, a tudomány és a bucailleizmus

42. A hadísz és a Korán története

43. Akit jobbjuk birtokol

Hit a kételkedésben

44. Észszerűség és kinyilatkoztatás

45. A kereszt elfogadásának ára

46. Közel vagyok, keress és megtalálsz

47. A keresztek mezején

Isten iránymutatása

48. Az álmok megfejtése

49. A szoros kapu

50. A mecsetből kivezető lépcsők

51. A gyász időszaka

52. Megszólal az írás

53. Jézusra találtam

Kibővített utószó

Mellékletek

1. Szakértői hozzászólások

2. Nabeel Qureshi: Muszlimok-e az ahmadik?

3. Tematikus tartalomjegyzék

Jegyzetek

Szó- és névjegyzék

Előszó

Mit tennél, ha valaki alapvetően kétségbe vonná mindazt, amiben mélyen hiszel? Hogyan reagálnál, ha megkérdőjelezné a féltve őrzött hagyományaidat?

Olyan valaki igazságkeresésének lebilincselő története ez, aki félretette az előítéleteit, hogy az élet és a hit legszorongatóbb kérdéseit kezdje el kutatni, annak ellenére, hogy hatalmas volt rajta a nyomás, hogy egyáltalán ne változtasson a régi renden.

Kétezer évvel ezelőtt, amikor Poncius Pilátus lába alatt megingott a talaj, csak gúnyolódott azon, hogy „Mi az igazság?”, és mosta kezeit az igazságot illetően. Nabeel Qureshi barátom viszont volt olyan bátor, hogy intellektuális becsületességgel az igazság nyomába eredjen, mit sem törődve azzal, hogy mibe kerül ez neki.

Izgalommal tölt el, kedves olvasó, hogy a következő oldalakon együtt indulsz el Nabeellel azon a szövevényes – és kétségkívül természetfeletti – úton, melyet ő is bejárt, hogy csillapítsa elméje és lelke szomjúságát. Meg fogod látni, mit jelent egy iszlám kultúrában élő ember számára mindent kockára tenni azért, hogy megtudja, kicsoda Isten valójában. Miközben kibontakozik előttünk a családról, barátokról és hitről szóló személyes történet, bepillantunk az iszlám világába is, és ez segíti az olvasót, hogy új módon értse meg azt.

Közelről csodálhattam Nabeel ragyogó intellektusát. (Orvosdoktor, van két mesteri fokozata, és a PhD-jén dolgozik éppen.) Együttérző és könyörületes szívét is megismerhettem. Rejtélyes képessége van arra, hogy kérdéseivel a problémák gyökeréig ásson le. De soha nem tapasztaltam, hogy arra használta volna az eszét, hogy másokat sarokba szorítson vagy lehengereljen, inkább segítő kezet nyújt mindazok felé, akik szeretnének rátalálni a hitnek arra az útjára, amelyik Haza vezet.

Tudom, mit jelent, amikor kicsúszik alólunk az alapvető meggyőződéseink talaja. Ateistaként kihívást jelentett számomra, hogy újságírói és jogi képzettségemet is felhasználva megvizsgáljam, hiteles-e a kereszténység. Amire rátaláltam, az fenekestől felfordította az életemet.

Úgyhogy ismerem azt az utat, amin Nabeel végigment, miközben kényelmetlen kérdéseket tett fel, és ellenállt az egyszerű válaszoknak. Gondosan áttanulmányozta a történelmi bizonyítékokat, és ügyesen kiismerte magát a filozófia és a teológia útvesztőiben. Kitartó és rendíthetetlen volt akkor is, amikor bizonyos felfedezései kikezdték az életét gyerekkora óta irányító meggyőződéseit.

Bárhol is tartasz a hit útján, számíthatsz rá, hogy sokat nyersz, ha elolvasod Nabeel beszámolóját. Barátodnak fogod érezni őt, akinek szívügye, hogy megossza veled mindazt, amit megtanult, hogy előrelendítsen a lelki utadon. Meggyőződésem, hogy Nabeel élettörténetének regényét széles körben olvasnia kellene mindenkinek, aki nagyra tartja az igazságot, és sóvárogva vágyik arra, hogy személyesen is megismerje Istent.

Olvasd hát tovább a könyvet, hogy megtapasztald, hogyan használhatja fel Isten Nabeel történetét, hogy a tiedet is egyengesse!

Lee Strobel,
A Jézus-dosszié és A kegyelem-dosszié című könyvek szerzője1

Köszönetnyilvánítás

Megszégyenít, hogy Isten milyen elképesztő személyiségeket vezetett el hozzám, hogy útmutatást és támogatást kapjak a könyvem megírásához. Először is drága barátaimnak és családtagjaimnak szeretnék köszönetet mondani, akik részről részre haladva elolvasták ezt a könyvet, miközben készült, és megjegyzéseket fűztek hozzá. Felbecsülhetetlenül sokat számított a bátorításuk és a tanácsaik. Külön szeretném megköszönni Carson Weitnauernek és drága nővéremnek, Bajinak a sok mindenre kiterjedő visszajelzéseiket, melyekre igen nagy szükségem volt.

Ugyancsak köszönet illeti Mark Sweeneyt és Madison Trammelt baráti és szakértői véleményükért, és azért, hogy buzgón segédkeztek ennek a könyvnek a megszületésénél.

Kétségtelen, hogy az az egyik legnagyobb áldása ennek a kötetnek, hogy olyan sok nagyszerű ember adta hozzá a gondolatait. Őszinte és éleslátó közreműködéséért adósa maradok Lee Strobelnek, Dan Wallace-nak, Ed Komoszewskinek, Rob Bowmannek, Keith Smallnak, Gary Habermasnak és Josh McDowellnek.

Már az ismeretségük is várakozáson felüli áldás, nem beszélve arról, hogy még kedves barátaimnak is tekinthetem őket.

Különösen sok hálával tartozom Abdu Murraynek, nemcsak a segítségéért, de a barátságáért és a lelki vezetésért is, melyben a távolból részesített. Ő néhány évvel előttem vívta meg a maga harcát az iszlámtól a kereszténységig vezető úton, tapasztalatai mérhetetlenül értékesek voltak számomra. Bátyámnak tekintem, bár nincs vér szerinti idősebb fiútestvérem.

Az, hogy Mike Licona éveken át a mentorom volt, szintén fejlesztette a gondolkodásomat és hittudományi ismereteimet. Nemcsak ez a könyv, de a szolgálataim nagy része sem valósult volna meg nélküle.

David Wood is azok közé tartozik, akiknek a hatása túlmutat a könyvhöz nyújtott közvetlen segítségen. Örökre adósa maradok amiatt, hogy minden furcsaságom ellenére hűségesen kinyújtotta felém, buzgó fiatal muszlim felé a karját. Remélem, a barátságunknak és a közös szolgálatunknak ez még csak a kezdete.

Nos, ha csak egyetlenegy embert említhetnék, aki nélkül tényleg nem tudtam volna megírni ezt a könyvet, akkor Mark Mittelberget nevezném meg. Első perctől kezdve, ahogy megszületett a könyv ötlete, mellém állt, segített ügynökséget találni, kiadót választani és megírni a művet, ő maga is írt bele, majd a könyv marketingjét is segítette… Azon tűnődöm, tulajdonképpen mennyiben is az enyém ez a könyv. Mark, az, hogy te nagyszerű mesterem és barátom vagy, arra ihlet és késztet, hogy a lehető legjobb legyek. Soha nem fogom tudni igazán megköszönni ezt neked.

Végül pedig szeretnék köszönetet mondani menyasszonyomnak, Michelle-nek. Azért, hogy hetekig elviselte a távollétemet, amíg a könyvemet írtam, hogy éjszakába menően szorgalmasan olvasta a kéziratot, hogy tántoríthatatlanul szeret engem, esendő embert, és hogy a legkevésbé sem panaszkodott, egyetlenegyszer sem. Soha nem fogom tudni ezt viszonozni neki. Jó, hogy egy egész közös élet áll előttünk, hogy legalább megpróbálhassam.

Kimondhatatlanul hálás vagyok valamennyi barátomnak és családtagomnak, aki segített ennek a könyvnek a megírásában vagy bármilyen módon támogatott. Imádkozom, hogy Isten fizessen meg nekik.

Bevezetés

A következő oldalakon a legmeghatározóbb emlékeim és legszemélyesebb gondolataim olvashatóak; papírra vetettem mindent, ami a lelkemben volt. Ahogy ezt a könyvet olvasod, belépsz majd a családom és a barátaim körébe, részesülsz iszlám ifjúságom örömeiben, és velem együtt fogsz küzdeni azokkal a kulturális különbségekkel, amelyek egy Amerikában született muszlim életét feszítik. Bele fogsz látni az életembe, és ezáltal felfedezed, hogy milyen támadónak tűnik a kereszténység a muszlimok szemében, te is birokra kelsz az evangélium történelmi tényeivel, és átéled azt a talajvesztettséget, amit én, amikor lassan-lassan megismertem az iszlám rejtett valóját.

Amint a naplóm bejegyzéseit olvasod, találkozni fogsz azokkal a lelkileg megerősítő látásokkal és álmokkal, amelyekre szükségem volt, hogy a Bibliához mint Isten szavához közelítsek.

Történetemet olvasva végigkövetheted az életemet, és igen közelről megismerhetsz. Imádkozom, hogy benned is megtörténjen az a változás, ami bennem végbement, amikor az élő Istennel találkoztam.

A könyv szándékai

Ez a könyv több a saját történetemnél. Háromféle szándékkal írtam:

1. Hogy ledöntsek bizonyos falakat azáltal, hogy a nem-muszlim olvasók számára belső nézőpontból tárom fel a muszlimok érzelmi világát és gondolkodását. Pusztán adatok felsorolásával nem lehet megláttatni az iszlám misztikus szépségét, mely milliókat bűvöl el. Remélem, hogy a keresztények azáltal, hogy bepillantást nyernek a világomba, megértik muszlim szomszédaikat, és ettől kezdve úgy fogják szeretni a muszlimokat, ahogyan Jézus szerette őket. Ezt a célt tartottam szem előtt a könyv első két részének eltervezésekor, és ha iszlámbarátnak tűnik, akkor az amiatt van, mert szerettem volna közvetíteni az olvasónak a múltbeli lelkesedésemet egykori hitem iránt.

2. Hogy ellássam az olvasót a szükséges adatokkal és ismeretekkel, s hogy megmutassam az evangélium ügyének erejét az iszlám világképével szemben. A történelem meggyőzően igazolta az evangélium tartóoszlopainak hitelességét: Jézus kereszthalálát, halálból való feltámadását és isteni mivoltát. És ezáltal a történelem kihívást intézett az iszlám teológia felé, mely az iszlám tartóoszlopaira épül: a Korán isteni eredetére és Mohamed prófétai mivoltára. Amint gondosan tanulmányoztam az iszlámot, az ismereteim megrengették a világomat: nincs okunk azt hinni sem Mohamedről, sem a Koránról, hogy igazat mondanak Istenről. Minthogy ebben a könyvben terjedelmi okokból nem tudom megosztani mindazokat a tényeket és érveket, amelyeket az évek során megismertem, írtam egy másik könyvet is azoknak, akiket érdekelnek a részletek, Nincs más Isten – Allah vagy Jézus? címmel. Abban a könyvben csak nagy vonalakban mondom el, amit itt a 3–8. részekben kifejtek, ahogy azt is, hogy mindezek hogyan távolítottak el engem az iszlámtól, és vittek közel Jézushoz.

3. Hogy bemutassam azt az elképesztően nehéz harcot, amit megvívnak azok a muszlimok, akik elfogadják az evangéliumot, az áldozataikat és a kételyeiket is beleértve.

Ahogy az olvasók látni fogják a 9. és 10. részben, Isten a harcok közepette közvetlenül, látomások és álmok által is el tud érni embereket.

Segédletek a könyv olvasásához

Szómagyarázat

Sok iszlám kifejezéssel találkozunk a könyv olvasása során. Ezek magyarázatát lábjegyzetben találja az olvasó, illetve a könyv végén levő szómagyarázat is segíti a megértésüket.

Szakértői hozzászólások

A szakértők hozzászólásai, kiegészítései rejtett kincsei ennek a könyvnek. Nagyhatású evangélistáktól kezdve kiváló Korán-tudósokig jól képzett szaktudósok – akik szenvedélyesen szeretik az evangéliumot, és együttérzéssel szeretik a muszlimokat – szólalnak meg e könyv végén, szaktekintélyükkel és hiteles tapasztalataikkal gazdagítva azt. Hárman a szakemberek közül személyesen is szerepet játszottak abban, hogy eljutottam Jézushoz. Könyvemnek mind a tíz részéhez tartozik egy ilyen jellegű hozzászólás. Azt javaslom olvasóimnak, hogy ezeket a hozzászólásokat ne egyszerre és ne a végén olvassák el, hanem rendre, és mindig rögtön azután, hogy befejezték azt a részt, amelyhez az illető szakértői kiegészítés kapcsolódik. A könyv végén található ez a függelék, Szakértői hozzászólások címmel.

Megjegyzés az elbeszélt életrajzhoz

Mióta beléptünk a digitális korba, az embereknek sajnos egyre irreálisabbak az elvárásaik a szavakkal elbeszélt életrajzokkal szemben. De hát a műfaj természetéből adódik, hogy az elbeszélt életrajzok szabadon kezelik az előadott események elemeit. Senki ne várja el tehát tőlem, hogy a térfigyelő kamera pontosságával örökítsem meg a történteket. Ez nem szándéka a könyvnek. Ha meg akarnék felelni ennek az elvárásnak, akkor egy huszonkét évnyi hosszú videót kellene készítenem, melynek nagy része még édesanyámat is halálra untatná.

Azok a mondatok, amelyeket idézőjelbe tettem, nem szó szerint, hanem csak nagyjából hangoztak el úgy, ahogy leírtam. A párbeszédek némelyike úgy született, hogy több hasonló beszélgetést gyúrtam össze eggyé. Más esetekben bizonyos emberekről, akik részt vettek az illető beszélgetésben, a beszámolómban meg sem említem, hogy ott voltak, azért, hogy ne bonyolítsam a történetet. Ezeket az írói eszközöket el kell fogadnunk egy elmesélt önéletrajzban. Az emberi emlékezet működését figyelembe véve kell olvasni a történeteket.

Bevezetőm utolsó megjegyzése

Őszintén hálás vagyok mindenkinek, aki úgy döntött, hogy elolvassa ezt a könyvet. Sokféle elképzelés létezik Istenről, és ezek nem egyformán érvényesek. Senki sem fogható az egy, igaz Istenhez! Ha tudtam volna, milyen határtalan Isten szeretete, mennyire meg tud változtatni az ő kegyelme és könyörületessége, mennyire felszabadító az ő példaszerű élete és halála, már évekkel korábban lélekszakadva rohantam volna hozzá. Imádkozom, hogy ez a könyv arra szabadítsa fel az olvasókat, hogy önfeledten fussanak Atyjuk felé. Azért jött el Jézus, hogy életünk legyen és bővelkedjünk (János 10,10). Megtiszteltetés számomra, hogy engeded, hogy ez a történet része legyen az életednek.

Előszó

Feküdtem leborulva a tágas mecsetben, Isten előtt összetörve. Világnézetem építménye, minden eddigi meggyőződésem megingott az előző években. Ezen a napon pedig minden összeomlott bennem. Romokban hevertem, Allahot kerestem.

Halkuló lépések visszhangoztak a mecset csarnokában, amint a párás nyári este a végéhez közeledett. A hívek hazaindultak a családjukhoz, az otthonaikba éjszakára, de az én gondolataim tovább pörögtek. Küzdöttem magammal, minden ízemben tusakodtam. Homlokomat a földre szorítottam, szívem hevesen dobogott a mellkasomban, az elmém minden szót megvizsgált, melyet a dohos szőnyegbe suttogott az ajkam.

Nem voltak újak ezek a szavak. Már abban az időben, amikor a nevemet is alig tudtam kimondani, megtanítottak, hogy 132-szer ismételjem el ezt az arab szófordulatot minden egyes nap. Ez volt a szudzsúd, a rituális imádságnak az a része, amikor a muszlimok homlokukkal a földet érintik: megalázzák magukat Allah előtt, az Ő nagyságát dicsőítve. A szavaim mindig könnyedén peregtek, ez a nap azonban más volt. Miközben az ajkam a megszokott rituálé szerint mozgott, az elmém megkérdőjelezte minden korábbi tudásomat Istenről.

Szubhána rabbí al-a’lá2

Dicsőség az én Uramnak, a Magasságosnak.

„Dicsőség az én Uramnak… Ki az én Uram? Ki vagy Te, Uram? Allah vagy, az én atyám és elődeim Istene? Az az Isten vagy, akit mindig is dicsőítettem? Az az Isten, akit a családom mindig dicsőített? Valóban te vagy az, aki elküldte Mohamedet 3 az emberiség utolsó prófétáját és a Koránt, hogy minket vezéreljenek? Ugye te vagy Allah, az iszlám Istene? Vagy mégsem…?” Tétováztam és küzdöttem, nehogy istenkáromlást kövessek el. „De mi van, ha az, amit egyesek istenkáromlásnak tekintenek, valójában az igazság? Jézus, mégiscsak te volnál az Isten?”

A szívem összeszorult attól a gondolattól, hogy méltatlankodásaimmal akár pokolra is juthatok.

„Allah, soha nem mondanék olyat, hogy bármelyik ember egyenlő Veled! Kérlek, bocsáss meg, és könyörülj rajtam, ha ilyesmit mondtam volna, mert nem úgy értettem. Egyetlen ember sem egyenlő Veled. Te végtelenül nagyobb vagy, mint minden teremtményed. Mindenek leborulnak előtted, Allah szubhánahu wata’ála.4 Azt akarom mondani Neked, hogy Te, Allah, a leghatalmasabb vagy. Bizonyára be tudsz bújni a teremtményed bőrébe, ha úgy döntesz. Eljöttél-e erre a világra? Emberré lettél-e? Jézus-e az az ember? Ó, Allah, ugye a Biblia nem lehet igaz?”

Az ajkaim továbbra is a szudzsúdot imádkozták, miközben könyörtelenül harcoltam a gondolataimmal. Egy arab szófordulatot kellett kétszer elmondani a szudzsúd befejezése előtt.

Szubhána rabbí al-a’lá

Dicsőség az én Uramnak, a Magasságosnak.

„De hogyan képzelhető el, hogy Allah, aki a legnagyobb, aki mindenek fölött áll, belépjen ebbe a világba? Ez a világ piszkos és bűnös, nincs helye benne Annak, akit minden dicsőség és dicséret megillet. És egyáltalán, hogy is gondolhatnék arra, hogy Isten, a dicsőséges és csodálatraméltó Teremtő erre a világra jöjjön, egy lány szülőcsatornáján keresztül? Auzu billáh,5 ez ízléstelen! Hogy képzelhetnék olyat róla, hogy szüksége legyen ételre, hogy a fáradtság képes legyen erőt venni rajta, hogy verejtékezzen és vérét hullassa, és végül keresztfára szegezzék? Nem tudom elhinni. Isten végtelenül többet érdemel ennél. Méltósága sokkal nagyobb ennél. De mi van, ha a gyerekei fontosabbak számára, mint a méltósága?”

Szubhána rabbí al-a’lá

Dicsőség az én Uramnak, a Magasságosnak.

„Természetesen fontosak vagyunk számára, de Allahnak nincs szüksége rá, hogy meghaljon ahhoz, hogy megbocsásson nekünk. Allah mindenható, és könnyen megbocsáthat nekünk, ha úgy dönt. Ő al-Ghaffár és ar-Rahím!6 A megbocsátás a lénye legmélyéről jön. Mi köze a bűneimhez annak, aki eljött a világra meghalni a kereszten? Szubhánallah,7 Ő nem halhat meg! Ez is része az Ő dicsőségének! De mi szükség van erre a maskarádéra? Hiszen képes lenne egyszerűen megbocsátani az Ő trónjáról.

Na de Allah hogy lehet igazságos, ha egyszerűen csak úgy, önhatalmúlag bocsát meg? Isten nem önkényes. Ő abszolút igazságos. Vajon nem volna igazságos, ha önkényesen bocsátana meg? Nem, Ő nem bocsáthat meg csak úgy. Valakinek meg kell fizetnie a büntetést a bűneimért.”

Felemelkedtem a földről, a sarkamra ültem, és elmondtam a takbírt:8

Alláhu akbar

Isten a leghatalmasabb.

„Istenem, tudom, hogy te valóban hatalmas vagy, de néhány dolog, amit a Nemes Korán tanít, távol áll a nagyszerűségtől. Nagyon nehezen tudom megérteni, Allah. Könyörülj rajtam, kérlek. Nem akarom megkérdőjelezni a hatalmadat, tudatlanságom és értetlenségem miatt kérem bocsánatodat. Allah, kérlek, ne haragudj meg rám a kételyeimért. Valamit félreérthettem. De ha te jó és szerető vagy, a Korán némely parancsolatáról nem tudom elképzelni, hogy tőled származna. Annyi erőszak és megvetés van a lapjain, annak a könyvnek a lapjain, amelyet minden nap olvastam és szerettem, mert a Te szavad.

Vagy lehet, hogy azt fogod feltárni előttem, hogy a Korán egyáltalán nem a te szavad? Úgyhogy a legtöbb dologról, amit megtanultam, kiderül, hogy hamis? Azt tanították nekem, hogy a Korán szövegén soha semmit sem módosítottak, de a hadíszok és a történelem azt bizonyítja, hogy igenis változtattak rajta. Arra tanítottak, hogy a Koránban természetfeletti tudományos ismeretek találhatók, és a jövőt is megjósolja, de amikor kértelek, hogy segíts saját szememmel is meglátnom ezeket az ismereteket, egyet sem ismertem fel közülük. Olyannyira, hogy azt hiszem, semmi sem igaz abból, amit a Koránról gondoltam. Valóban igaz ez a könyv? Ó, Allah, könyörülj rajtam!

Ki vagy te?”

At-tahijjátu lilláhi wasz-szalawátu wat-tajjibátu wasz-szalámu ’alajka ajjuhá n-nabijju wa-rahmatulláhi wa-barakátuhu. Asz-szalámu alajná wa-’alá ’ibádi lláhi sz-szálihín.

Istent illeti minden jókívánság, ima és minden jó dolog. Béke, Isten irgalma és áldásai legyenek veled, ó, Próféta! Béke legyen velünk, és Isten minden igaz szolgájával!

„Dicsőítelek téged, Allah! Kétségtelenül téged illet minden hódolat. De annyi minden van, amit nem értek. Miért beszélek Mohamedhez – Isten tegye áldottá, és adjon neki békességet – az imádságomban? Ő nem hall engem. Meghalt! Nem kellene imádkoznom egyetlen emberhez sem, még akkor sem, ha próféta az illető. És miért kívánom, hogy a béke legyen vele? Nem vagyok a közbenjárója. Tudom, hogy ezeket a szavakat először akkor mondták el, amikor ő még élt, de miért van szüksége a legnagyobb prófétának arra, hogy valaki békéért imádkozzon számára? Képes lennél megvonni tőle a védelmedet és a békédet? Mert ha lehetséges, hogy neki mint prófétának ne legyen békéje és biztonsága, akkor milyen reményem marad nekem?”

A prófétai hagyományt és szüleim útmutatását követve mutatóujjamat az égre emeltem, és hirdettem:

Ashadu an lá iláha illa l-láh!

Ashadu anna Muhamadan raszúlu l-láh

Tanúsítom, hogy nincs más isten Istenen kívül!

Tanúsítom, hogy Mohamed Isten küldötte!

„Ó, Allah, könyörülj rajtam! Hogyan tanúsíthatnám, hogy Mohamed – Allah tegye áldottá, és adjon neki békességet – a Te küldötted? Olyan könnyen ment ez eddig! Édesanyám arra tanított, hogy szeressem Mohamedet – Allah tegye áldottá, és adjon neki békességet –, merthogy ő volt a legkiválóbb ember, akihez senki sem fogható. Végtelen volt az ő nagylelkűsége, könyörületessége páratlan, és mérhetetlenül szerette az emberiséget. Azt tanították nekem, hogy csakis akkor vívott háborút, ha meg kellett védenie az ummát,9 és azért harcolt, hogy felemelje a nőket és mindazokat, akiket eltiportak. Tökéletes katonai vezető volt, a legcsodálatosabb államférfi és Allah példás követője. Al-inszán al-kámil, a tökéletessé vált ember. Ar-rahmatu lil-a’lamín, Isten kegyelmének megtestesítője az egész világon. Raszúlu l-láhként, Isten küldötteként könnyű volt tanúskodnia.

De most, hogy megtudtam róla az igazat, túl sok mindent kellene szőnyeg alá seperni. Tudok az első látomásáról, a razziáiról a karavánok ellen, a kiskorú menyasszonyáról, aztán Zajnabbal, fogadott fia feleségével kötött házasságáról, a fekete mágiáról, a mérgezésekről, az orgyilkosságokról, a kínvallatásokról és…”

Megtorpantak a gondolataim, amint elérkeztem ahhoz a témához, amelyet egyszerűen nem voltam képes megemészteni: „De hogy tudta Mohamed, az én szeretett prófétám – Allah tegye áldottá, és adjon neki békességet – megengedni… ezt?”

Betöltött az együttérzés a szenvedők iránt, gondolataim elterelődtek az imádságról. Még mindig azzal küzdöttem, amire a Korán vizsgálata közben rábukkantam. Hogy tehetett ilyet? Belegondoltam, milyen borzalmakat éltek át az áldozatok. Mi van, ha mindez az én családommal történik meg? Hol van a próféta híres könyörületessége?

Elképzeltem, hogy ott vagyok a sivatag vörös ege alatt, éppen abban a percben. Elöntött a méreg, amint fantáziámban végignéztem a népem kiirtását. Vér és halál. Néhány fiatal katona mohón utat tör a hullák között, hogy Mohamedhez jusson. Felfedik barbár vágyaikat, és Mohamed iránymutatását kérik. Mohamed elvörösödik és verejtékezni kezd. Kinyilatkoztatást kap Allahtól.10 És amint kihirdeti azt a katonáinak, a katonák arcára gonosz vigyor ül ki. Eltűnnek a sátrakban, tettre készek. Allah jóváhagyta, amit tenni készülnek. Egyszerre mindenki mozdulatlanul fekszik.

Hirtelen fülsiketítő hang süvített át a sivatagon és a lelkemen. Édesanyám sikoltozott. Gyorsan kinyitottam a szememet, visszatértem a valóságba. Még mindig a mecsetben voltam, még mindig a szalát imádkoztam. Határtalan ellenérzésem Mohamed iránt hirtelen bűntudatba fordult. Meggondolatlan voltam Allah színe előtt. Mohamed – Allah tegye áldottá, és adjon neki békességet – még mindig az én prófétám volt. Még mindig hűséges voltam hozzá. Úgy éreztem, elvetettem a sulykot. Nem mehet ez így tovább. Isztighfár.11

Gyorsan befejeztem, ami még hátra volt a rituális imákból, végül pedig jobbra és balra fordítottam a fejemet:

Asz-szalámu alajkum wa-rahmatu l-láhi

Allah békéje és kegyelme legyen veletek!

Rövid szünet után az arcomba temettem a kezemet. Könnyek homályosították el a látásomat. A rituális imádság befejeződött, végre volt időm, hogy szívből imádkozzak:

„Istenem, a békédet akarom. Kérlek, könyörülj rajtam, és add a te ismeretednek a békéjét. Azt sem tudom már, ki vagy, de az biztos, hogy csak te számítasz nekem. Te alkottad ezt a világot, te adsz értelmet az életnek, és a célját is te szabod meg, különben se értelme, se célja nem lenne.

Mindenható Istenem, kérlek, mondd meg nekem, hogy ki vagy! Hozzád, csakis hozzád könyörgök. Egyedül csak te tudsz megszabadítani. Mindent, amit eddig tanultam, a lábadhoz teszek, az egész életemet neked adom. Végy el tőlem mindent, amit akarsz: az örömömet, a családomat, vagy akár az életemet is. Csak Önmagadat ne vond meg tőlem, ó, Istenem!

Világítsd meg az ösvényt, amin mennem kell. Nem számít, mennyi akadály lesz azon az úton, mennyi gödröt kell átugornom, és mennyiből kell kimásznom, vagy mennyi tüskébe kell belelépnem. Vezess engem az igazság ösvényére! Ha az iszlám az, akkor mutasd meg igaz mivoltát! Ha a kereszténység az, akkor add, hogy meglássam. Drága Istenem, csak azt mutasd meg, hogy melyik a te utad, hogy azon járjak!”

Akkor még nem tudtam, hogy Isten békéje és kegyelme, amelyet oly kétségbeesetten kértem, hamarosan rám száll. Ő már akkor arra készült, hogy természetfeletti útmutatást adjon, álmok és látomások által, hogy örök változást hozzon a szívembe és az életembe.

1. rész

Imára elhívva

Világnézetem építménye, minden, amit egykor megtanultam…

Első fejezet

Apám imádsága

Hajnalonként szerte az iszlám világban messze csengő, érces hangok köszöntik a felkelő napot. A háztetőkön és a minaretekben újból és újból hirdetik a muszlimok alapvető hitvallását, mely a takbírral kezdődik:

Alláhu akbar!

Ashadu an lá iláha illa l-láh!

Ashadu anna Muhammadan raszúlu l-láh

Allah a legnagyobb!

Tanúsítom, hogy nincs más isten Istenen kívül!

Tanúsítom, hogy Mohamed Isten küldötte!

Így kezdődik az azán,1 az imára hívás. Ezzel figyelmeztetik a muszlimokat, hogy életüket már rögtön ébredés után Allahnak ajánlják. A kívülről megtanult alkalmi imádságoktól a naponkénti bonyolult rituálékig a hitbuzgó muszlimok életét teljességgel meghatározza az Allahra való emlékezés és az iszlám hagyomány által előírt szertartások elvégzése. Az azán mozgósítja a muszlimokat, visszhangzik bennük, összegyűjti őket, hogy együtt, egységesen boruljanak földre Allah előtt.

A kívülálló megfigyelő számára úgy tűnhet, hogy az azán kettéhasítja az eget, elválasztja a sötétséget a nappaltól, életet lehel a muszlim vidékekbe és emberekbe.

Azt is mondhatjuk, hogy az azán a muszlimokat nemcsak az új napra ébreszti fel, hanem az életre is. Egy hadísz,2 vagyis mohamedi hagyomány szerint az azánt minden gyereknek hallania kell születésekor. Amikor megszülettem, apám is gyengéden a fülembe mondta, azoknak a szavaknak a visszhangjaképpen, amelyeket az ő fülébe suttogott az ő apja huszonnyolc évvel korábban. Ezek voltak az első szavak, amelyeket valaki hozzám intézett, a hagyománynak megfelelően.

A családom különösen odafigyelt arra, hogy kövessük a hadíszt. Qureshik vagyunk, mindenek előtt, és a Qureshi Mohamed törzse. Amikor annyi idős lettem, hogy már felfogtam, milyen tekintélyes a családnevünk, megkérdeztem édesapámtól, hogy a prófétától örököltük-e ezt a nevet:

– Apa, mi valódi Qureshik vagyunk, mint Mohamed, Allah tegye áldottá, és adjon neki békességet? – Mire ő:

– Ji mérá bétá – ez urdu3 nyelven azt jelenti, hogy: „Igen, fiam”. Majd hozzátette:

– Mohamednek nem volt olyan fia, aki megérte volna a felnőttkort, mi ’Umar ibn al-Khattáb leszármazottjai vagyunk.

’Umar volt a négy kalifának,4 Mohamed követőinek egyike, akiket a szunniták szerint Isten vezetett. Valóban előkelő a származásunk, nem csoda, hogy a családom büszke volt rá.

Az 1970-es években édesapám éppen a családja és a családi öröksége miatt hagyta el Pakisztánt. Azt a küldetést vállalta magára, hogy jobb életet biztosítson a családjának és a testvéreinek. Amikor az Egyesült Államokba jött, idősebb testvére tanácsára a tengerészetnél vállalt munkát. Tengerészként rendszeresen küldött haza pénzt, akkor is, ha neki semmi sem maradt. Csak néhány év múlva tudott visszatérni Pakisztánba egy rövid időre, hogy feleségül vegye édesanyámat – előre elrendezett házasság volt.

Ammi, így hívom édesanyámat, szintén nagyon szorosan kötődött a családjához és a vallásához. Muszlim misszionáriusok gyereke volt. Az ő édesapja, akit én úgy hívtam, hogy Náná Ábu, röviddel a házasságkötésük után Indonéziába költözött nagymamámmal, Náni Ammival azért, hogy iszlám hitre térítsen ottani embereket. Ott született édesanyám is, majd a négy lánytestvére. És mivel Náni Amminak dolgoznia kellett, hogy el tudják tartani a családot, Náná Ábut pedig gyakran szólították el otthonról a missziós teendői, így édesanyámnak rengeteg feladata volt otthon: részt vett a testvérei nevelésében, az iszlám törvényekre is tanítania kellett őket.

Tízéves korában Ammi visszatért Pakisztánba a testvéreivel és Náni Ammival. Az ottani közösség nagy tisztelettel fogadta nagyapám családját amiatt, hogy kötelességtudóan eleget tettek missziói elhívásuknak. Mivel ekkor Náná Ábu még mindig misszionáriusként dolgozott Indonéziában, és csak rövid eltávozások idejére utazott haza Pakisztánba, Amminak még inkább ki kellett vennie a részét az otthoni munkából. Végül már öt testvérének kellett gondját viselnie, úgyhogy bár legjobb tanulóként végezte el a gimnáziumot, és ösztöndíjat is kapott volna, hogy orvosnak tanuljon, elutasította az ajánlatot. Náni Amminak szüksége volt nagylánya segítségére, mivel napjai nagy részét a helyi dzsamá’at5 irodájában töltötte, ahol önkéntes titkárnőként dolgozott.

Náni Ammi gyakorlatilag egész életét feláldozta az iszlám ügyéért. Nemcsak misszionárius-feleség volt, de akárcsak Ammi, misszionáriusok gyereke is. Ugandában született, édesapja ott dolgozott orvosként, miközben az iszlám tanait hirdette a helyieknek. Náni Ammi mint misszionárius-gyerek, majd misszionárius-feleség élete végéig a dzsamá’atot szolgálta, ezért nagy tisztelettel és elismeréssel illette a közössége. Valószínűleg Náni Ammi volt Ammi legnagyobb példaképe, és semmi mást nem akart, csak továbbvinni a családi örökséget.

A férfi, aki az azánt a fülembe súgta – ugye én akkor még nem ismertem őt – önfeláldozó, szeretetteljes ember volt, a patinás Qureshi név viselője. A nő pedig, aki mellette állt, misszionárius-gyerek, akinek nagy gyakorlata volt a másokkal való törődésben, és égett a vágytól, hogy az iszlámot szolgálja. Második gyerekük voltam, és elsőszülött fiúk. Ők hívtak el engem az imádságra… … …

Jegyzetek

Előszó

1 Ezek közül az előbbinek van magyar kiadása is (Harmat Kiadó, Budapest, 2005). Az utóbbi eredeti címe: The Case for Grace: A Journalist Explores the Evidence of Transformed Lives – a szerk.

2 Az ima szudzsúd-részénél mondott szavai.

3 Ez a szöveg egy állandósult szófordulatot jelöl, mely arabul úgy hangzik, hogy „Szalla l-láhu alajhi wa-szallam”. Jelentése: „Allah tegye áldottá és adjon neki békességet.” A muszlimok mindig ezt a szófordulatot toldják hozzá a nevéhez, amikor Mohamedet emlegetik.

4 Ezt a szófordulatot gyakran ragasztják hozzá Allah nevéhez. Jelentése: ’dicsőség legyen neki és magasztaltassék’.

5 Gyakori muszlim szófordulat, melynek jelentése: ’Istennél keresek menedéket’. A teljes kifejezés: Auzu billáhi min as-sajtáni r-radzsím. Jelentése: ’Istenhez menekülök a megátkozott Sátán elől’. Például a Korán-recitáció előtt szokták mondani, vagy bármilyen olyan helyzetben, amikor szükségesnek tartják, hogy Allah segítségét kérjék.

6 A muszlimok azt vallják, hogy Allahnak kilencvenkilenc csodálatos neve van, ezek Allah tulajdonságai, attribútumai. Az itt említett kettőnek a jelentése: ’elnéző, mindent megbocsátó, a bűnöket elfedő’, illetve ’a legkegyelmesebb, legirgalmasabb, a legegyüttérzőbb’.

7 Nagyon gyakori szófordulat, jelentése ’dicsőség Allahnak’. Gyakran kiáltanak fel így jó hír vagy bármilyen örvendetes kijelentés hallatán.

8 Takbír: amikor valaki recitálja az „Alláhu akbar” kifejezést, így dicsőítve Istent.

9 Arab kifejezés, közösséget jelent, a muszlimok közösségét.

10 Szahíh al-Bukhári 6.61.508: „Leszállt rá az isteni ihlet… A próféta arca vörös lett, egy ideig nehezen lélegzett, majd megkönnyebbült.” Lásd még Szahíh Muszlim 30.5763: „Allah apostolát kiverte a hideg veríték, amikor alászállott rá a kijelentés.”

11 A szó jelentése: ’bocsánat’. Ismert szófordulat a bűnbánatra, pontosan így hangzik: asztagfiru l-láha, vagy asztagfiru l-láha l-’azím. Jelentése: ’Kérem Allah bocsánatát.’

1. rész
Imára elhívva

1 Imára hívás muszlimoknál, az ima kb. húsz perccel az azán felhangzása után kezdődik.

2 A Mohamed szavait és cselekedeteit őrző, szájhagyomány útján terjesztett közlések írásos gyűjteménye.

3 Az urdu Pakisztán hivatalos nyelve.

4 A világ muszlimjainak legfőbb politikai vezetői voltak valamikor; jelenleg nincsenek kalifák. Az első négy kalifát hívják az „igaz kalifáknak”, a „helyesen vezetetteknek”. ’Umar a második kalifa (634–644), Mohamed törzsének, a Qurajsnak a tagja.

5 Gyülekezet arabul. A szót ’csoport’ vagy ’felekezet’ jelentésében is használják.

Szó- és névjegyzék

Ábbá: (urdu) jelentése ’apa’.

Ábbá dzsán: (urdu) jelentése ’kedves édesapám’.

Abdullah ibn Masz’úd: Mohamed személyi titkára.

Abú Bakr (632–634): az iszlám első kalifája (632–634), Mohamed egyik legközelebbi munkatársa és apósa. Abú Bakrnak kulcsszerepe volt abban, hogy a Korán-kéziratokat összegyűjtötték és összevetették azzal, amit Mohamed kortársai memorizáltak. Ebből készült egy kézirat, amit Abú Bakr átadott Omárnak, a második kalifának, aki viszont a lányának, Hafszának adta megőrzésre. Az Oszmán kalifa alatti végleges szerkesztés Hafsza kéziratára támaszkodott, noha léteztek más kéziratok is.

ahmadijja, qádijáni, ahmadik: az iszlám egy irányzata, amelyet Mirza Ghulam Ahmad alapított Qádijánban, Pandzsábban, Indiában a 19. században. Néhány lényeges kérdésben eltér a szunnita iszlám fővonalától, mint például az alapító Ahmad prófétai voltának a kérdésében.

Áisa: Mohamed legkedvesebb felesége, Abú Bakr lánya, maga is orvos, tudós, jogász, szerepel annak az öt embernek a listáján, akik a legtöbb hadíszt hagyományozták, és így meghatározták az iszlám arculatát.

al-Bukhári, Imám al-Bukhári: Muhammad bin Iszmá’íl al-Bukhári (810–870) Bokharából származó perzsa vallástudós, a hadísz-gyűjtés egyik legnagyobb alakja. Egyik munkája, a Szahíh (jelentése: ’ép’, ’teljes’) vagy Szahíh al-Bukhári az egyik leghitelesebb hadísz-gyűjteménynek számít.

al-Furqán al-Haqq: az igazi Furqán, avagy az igazi Korán. A Korán stílusában, arabul írt könyv, amely bizonyos keresztény felekezetek tanításait szeretné eljuttatni az arab nyelvű világba úgy, hogy úgy tesz, mintha ez lenne az igazi kinyilatkoztatás. E könyv szerint Mohamed az Antikrisztus. A fordító, Anis Shorrosh szerint azért írták, hogy megcáfolják a Korán egyediségének hittételét.

al-hamdu lilláh: (arab) muszlim szófordulat, jelentése ’Istené a hála’, a „Hála Istennek!” kifejezés iszlám megfelelője.

al-kutub asz-szitta, szahíh szitta: (arab) hat, általánosan elfogadott hadísz-gyűjtemény, amely iszlámjogi döntések alapjául szolgálhat. Ezek: a Szahíh al-Bukhári, a Szahíh Muszlim, a Szunan at-Tirmizi, a Szunan Abú Dáúd, a Szunan an-Naszá’i és a Szunan ibn Mádzsah. A vallástudósok egy része a Szunan ibn Mádzsahot Málik ibn Anasz Muwatta című munkájával helyettesíti.

Ali (594–661): a negyedik, utolsó igaz kalifa (656–661), Mohamed unokaöccse, a sí’iták szerint az egyetlen igazi kalifa, Mohamed igazi utóda.

al-inszán al-kámil: (arab) a teljes, tökéletes ember. Az iszlám szerint Mohamed mint próféta csak ember, azaz semmiféle isteni tulajdonsággal nem rendelkezik, de emberként a legkiválóbb.

Allah, Alláh: (arab) Isten neve az iszlámban. Jelentése: ’az Isten’ (al-iláh).

Allah 99 csodálatos neve, al-Ghaffár és ar-Rahím: a muszlimok azt vallják, hogy Allahnak kilencvenkilenc csodálatos neve van, ezek Allah tulajdonságai, attribútumai. Az itt említett kettőnek a jelentése: ’elnéző, mindent megbocsátó, a bűnöket elfedő’, illetve ’a legkegyelmesebb, legirgalmasabb, a legegyüttérzőbb’.

Alláhu akbar: (arab) jelentése ’Isten a legnagyobb’.

Ammi: (urdu) jelentése ’anya’.

aqída: (arab) mélyen gyökerező iszlám hit.

Árok-csata: Medina 27 napos ostroma 627-ben, amikor mekkai és zsidó törzsek, akiket a Korán „szövetségesekként” említ, megostromolták Medinát, Mohamed székhelyét. Azért hívják Árok-csatának, mert Mohamed védekező stratégiaként egy olyan árkot ásatott Medina laposabb részeire, amelyen a mekkai lovasság nem tudott átmenni.

aszbáb an-nuzúl: (arab) a kinyilatkoztatás okai, vagyis azok a történelmi helyzetek, amelyekben a Korán bizonyos versei kinyilatkoztattak. Az iszlám szerint sok kinyilatkoztatás egy adott helyzetre érkezett válaszul.

asz-szalámu alajkum warahmatu l-láhi wabarakatuhu: (arab) iszlám köszöntés, jelentése: ’Allah békessége, irgalmassága és áldása legyen veletek’.

asztagfiru l-láha, isztigfár, asztagfiru l-láha l-’azím: (arab) jelentése ’Kérem Allah bocsánatát.’

auzu billáhi, auzu billahi min as-sajtáni r-radzsím: (arab) jelentése ’Istenhez menekülök a megátkozott Sátán elől.’ A Korán-recitáció előtt szokták mondani, vagy bármilyen olyan helyzetben, ahol szükségesnek tartják, hogy Isten segítségét kérjék.

Awtász: a hunajni csata helyszíne Szaúd-Arábiában, Mekkához közel.

azán: (arab) imára hívás az iszlámban, ezzel jelzik a hívőknek az ima kezdetét.

badr-i csata (624): a muszlimok első fontos csatája Mekka és Medina között félúton. Az elsöprő mekkai fölény ellenére a medinaiak nyertek.

Baji: keleti női név. Ugyanakkor urdu nyelven az idősebb lánytestvér tiszteletteljes megszólítása is lehet. Bádzsinak ejtik.

Banú Qurajza: medinai zsidó törzs. Egy szerződés megszegése miatt kerülnek ellentétbe Mohameddel, és a csatájuk Mohamed győzelmével zárul.

Bátáó!: (urdu) jelentése ’Mondd csak!’

bétá: (urdu) jelentése ’fiam’.

béti: (urdu) jelentése ’lányom’.

billú: (urdu) kedveskedő név, melyet a szülők adnak szeretett gyereküknek.

Biszmilláhi r-rahmáni r-rahím: (arab) jelentése ’Allahnak, a Könyörületesnek és Irgalmasnak nevében’. Egy kivételével ezzel kezdődnek a Korán-szúrák. Biszmillának, baszmalának vagy beszmelének is nevezik.

bucailleizmus: hitvédelmi módszer, melynek lényege, hogy rendkívül modern természettudományos ismereteket olvasnak ki a Koránból annak isteni eredete bizonyítékaképpen. Alapítója Maurice Bucaille (1920–1998) francia orvos.

Csálo!: (urdu) jelentése ’Rajta!’

da’wa: (arab) meghívás az iszlámra. A meghívás módszere általában a vita, hitvita; az iszlám legtöbb irányzata elutasítja az erőszakos térítés gondolatát a Korán 2:256-ra hivatkozva, mely szerint „nincs kényszer a vallásban”.

du’á: (arab) muszlim fohász különleges esetekben, melyet a szalának nevezett rituális imákon kívül mondanak el. Kötött is, szabad is lehet.

dzsamá’at: (arab) gyülekezet; a szót ’csoport’ vagy ’felekezet’ jelentésében is használják.

dzsán, dzsáni: (urdu) jelentése ’életem’.

Dzsáó!: (urdu) jelentése ’Gyerünk!’

dzsihád: (arab) az iszlám vallásjog egyik legtöbbet vitatott fogalma. A szó törekvést, igyekezetet jelent. A nagy dzsihádon általában a lélek önnön megjobbítására való igyekvést, a kis dzsihádon általában az iszlám terjesztésére irányuló fizikai igyekezetet szokás érteni. Ez bizonyos történelmi körülmények között lehet fegyveres igyekezet is, általában védekező háború.

dzsinn: (arab) szellemi lény. Gyakran a démonokhoz hasonlítják.

faszdá: (arab) a fászid szó többes száma. Jelentése: ’rossz’, ’visszataszító’, ’romlott’, ’bűzlő’, ’korrupt’, ’immorális’, ’csalfa’, ’henye’, ’tökéletlen’, ’rossz’.

fatwa: (arab) muszlim jogtudós (mufti) nem kötelező érvényű jogi ajánlása vallásjogi kérdésekben.

a felülírás tana, naszkh, vagy al-nászikh wal-manszúkh: (arab) az iszlám teológiájának az egyik legkomplexebb és az egyik legtöbbet vitatott módszere. A tan lényege, hogy az időben későbbi Korán-áják eltörölhetik az őket megelőző Korán-ájákat, azaz csak a későbbi áják maradnak érvényesek. A módszerre nem történik utalás a Koránban, hanem egy későbbi teológiai fejlemény, és sok vallástudós nem ért vele egyet.

fiqh: (arab) iszlámjog, a jogelméletből következő gyakorlati elvek és megfontolások, illetve eseti döntések.

Gurijá: (urdu) lányok kedveskedő beceneve. Jelentése: ’baba’.

haddzs: (arab) évenként ismétlődő zarándoklat Mekkába, az öt pillér egyike.

hadísz, hadíszok: (arab) Mohamed szavait, cselekedeteit, a kinyilatkoztatás történeti körülményeit megőrző hagyományok. Kezdetben szájhagyomány útján terjedtek, mivel az arab kultúra akkoriban szóbeli kultúra volt. De már a korai időkben elkezdődik a lejegyzésük és a válogatásuk, a legkorábbi ismert írott hadísz-gyűjtemény a 670-es évekből származik. A válogatás és a kategorizálás, valamint a hadísz-kritika módszertanának kidolgozását két hadísz-tudós, al-Bukhári és Muszlim végezte el a 9. században. Minden hadísznak két része van: az isznád, azaz a leszármazási lánc, amely a közlés hitelességét biztosítja, és a matn, a tulajdonképpeni tartalom. Mind a kettőt kritika alá vették a legkorábbi időktől kezdve.

háfiz: (arab) azt az embert nevezik így, aki fejből tudja az egész Koránt.

helyettes áldozat: keresztény tantétel, mely szerint Jézus képes volt magára venni az ember bűnét és megfizetni érte.

Hirá barlangja: Mekkától kb. 3 kilométerre, a Mekkát körülvevő hegyekben található barlang. Az iszlám szerint itt kapja Mohamed az első kinyilatkoztatást (Korán 96:1–5), Gábriel/Dzsibríl angyaltól.

a hit hat tétele: hit az egy Istenben, hit az angyalokban, hit a kinyilatkoztatásokban (Tóra, Evangélium, Korán), hit a prófétákban, hit az ítélet napjában, hit az eleve elrendelésben.

hunajni csata: a medinai muszlimok és két Mekka-környékbeli beduin törzs közötti csata 630-ban, amely a muszlimok győzelmével zárult.

huzrut, hazrat: (arab) cím, megszólítás. Jelentése: ’nagytiszteletű’.

ibn Hisám: a 8–9. században élt muszlim tudós. Az általa írt, korábbi forrásokat és személyes gyűjtést összegző Mohamed-életrajz az egyik legkorábbi és legteljesebb. A. Guillaume fordította angolra és egészítette ki az at-Tabari-féle életrajznak azokkal a részeivel, amelyek nincsenek meg ibn Hisám szírájában.

Ibn Iszháq: a 8. században élt muszlim tudós. Ő írta meg az első teljes életrajzot Mohamedről, ám ez a munka csak részletekben maradt fent ibn Hisámnál és más szerzőknél.

Ibn Kaszír (1300–1373): muszlim vallástudós, az egyik legtöbbet használt Korán-kommentár, az ún. tafszír szerzője.

íd al-fitr: (arab) a két legnagyobb muszlim ünnep egyike, a ramadán végén a böjt megtörése.

idzstimá’: (arab) gyülekezés, gyűlés, nagygyűlés.

iftár: (arab) a böjt megtörése. Két egymást követő böjti nap között meg kell törni a böjtöt, azaz nem lehet 48 órán át folyamatosan böjtölni, csak különleges esetekben. Ez az étkezés gyakran népes társaságban történik.

imám: (arab) muszlim vezető, rendszerint a mecsetekben az imát vezető személyt nevezik így.

indzsíl, al-indzsíl: (arab) az evangélium arab neve, általában az egész Újszövetséget értik rajta. A muszlimok hite szerint Isten Jézusnak is küldött kinyilatkoztatást, bár abban nincs egyetértés, hogy ez ugyanaz az iratgyűjtemény lenne-e, mint amit mi Újszövetségként ismerünk.

in sá’ l-láh: (arab) nagyon gyakori muszlim szófordulat. Jelentése: ’Ha Allah akarja.’

’Iszá: Jézus arab neve, megtisztelő címe: asz-szajjid al-maszíh, a Messiás Úr. A neve mellé mindig hozzáteszik: alajhi sz-szalám, béke legyen vele. Az iszlám prófétának tartja Jézust, noha nem hisz sem a kereszthalálában, sem a bűnért való áldozatában. Az iszlám tanítása szerint Jézus nem halt meg a kereszten, hanem Illéshez hasonlóan elragadtatott, majd visszajön az idők végezetén.

iszlám: Mohamed által 610-ben alapított vallás. Követőit muszlimoknak nevezzük. Jelenleg a világon a második legtöbb követővel rendelkező vallás a kereszténység után. Két nagyobb irányzata mellett (szunniták, sí’iták) több kisebb irányzata is létezik, mint pl. az ahmadijja irányzat. Fő tanításaik: Istenüket Allahnak nevezik. Hisznek abban, hogy Allah egy, hogy elküldte Mohamedet mint prófétát, és általa a Koránt mint kinyilatkoztatást.

az iszlám öt pillére: tanúságtétel (saháda), napi ötszöri ima (szalá), alamizsnaadó a szegényeknek (zaká), zarándoklat Mekkába (haddzs), böjt ramadán hónapban (szaum). Ez az öt pillér kötelező minden muszlim számára.

isznád: (arab) leszármazási láncolat. Egy hadísznak két része van: az isznád, a leszármazási láncolat, amely azt tanúsítja, hogy kik voltak az adatközlők, és a matn, a tartalom, amiről tulajdonképpen a hadísz szól. A hadísz-kritika során mind a két rész vizsgálatra kerül, és azokat a hadíszokat, amelyek nem felelnek meg a hitelesség kritériumainak, gyengének vagy rossznak minősítik, és az iszlámjogi döntések során nem lehet őket használni.

jaum al-dzsuma’: (arab) péntek, az összegyűlés napja, ekkor hangzik fel a mecsetben a khutba, a pénteki beszéd. Dzsuma’-ima: pénteki ima délben.

Jí mérá béta: (urdu) jelentése ’Igen, fiam.’

Kába, Ka’aba: kocka alakú szentély Mekkában, a Legszentebb Mecset udvarán, amelynek a keleti sarkába van beépítve az ún. fekete kő. A zarándoklat egyik állomása során hétszer megkerülik a Kábát, és megérintik a fekete követ.

káfir: (arab) hitetlen, istentagadó, aki Isten szándékával ellentétes módon cselekszik.

kalifa: (arab) a világ muszlimjainak legfőbb politikai vezetője volt valamikor, jelenleg nincs kalifa. Az első négy kalifát hívják az „igaz kalifáknak”, a „helyesen vezetetteknek”.

kézirat: egy írásmű eredetije, mely részben vagy egészben megőrződött.

Khadidzsa: Mohamed első felesége.

khátam an-nabijjín: (arab) a próféták pecsétje. Megtisztelő cím, jelentése: ’az utolsó próféta’. Az ahmadijja irányzat Mohamed helyett Mirza Ghulam Ahmadot tartja az utolsó prófétának.

Khudá háfiz, Ammi: (urdu) jelentése ’Isten óvjon, édesanyám!’

khutba: (arab) beszéd, melyet az imám hetente egyszer, közvetlenül a péntek déli közös ima előtt a mecsetben intéz a közösséghez. Sem formájában, sem tartalmában nem hasonlítható a keresztény szentbeszédhez vagy prédikációhoz.

Kjá bát hé mérá bétá?: (urdu) jelentése ’Mi a gond, fiam?’

a korábbi tanúskodás mint megítélési szempont: a történeti módszer azon elve, mely szerint minél korábbi egy esemény-beszámoló, annál valószínűbb, hogy pontos. Ezen kívül minden más tényező ugyanolyan súllyal esik latba.

Korán, Nemes Korán: az iszlám szent könyve, iszlám tanítás szerint Allah Gábriel/Dzsibríl arkangyalon keresztül nyilatkoztatta ki Mohamednek Mekkában, majd Medinában. 144 szúrából, azaz fejezetből áll, amelyek ájákra, azaz versekre oszlanak. A Koránt csak arabul tekintik Koránnak a muszlimok, minden fordítás csak magyarázat, és nem egyenértékű az arab eredetivel. Az iszlám szerint a Korán Allah Igéje, a világ teremtése előtt létezett, és változatlan formában közöltetett Mohameddel, aki továbbadta az embereknek. A legkorábbi kéziratok nem tartalmaznak sem rövid magánhangzókat, sem diakritikus pontokat, ezért a szövegnek többféle olvasata lehetséges. Végső, szerkesztett formája ’Umar kalifa alatt készül el.

a Korán isteni ihletésének problémája: az iszlám szerint a Korán (ami szó szerint recitációt jelent, és ilyen módon elsősorban hangzó és csak másodsorban írott szöveg) preegzisztens, és mint ilyen Isten szava, mégpedig szó szerint. Ugyanakkor a Korán csak arabul Korán, a fordítások csak magyarázatnak számítanak. Míg a Biblia esetében a keresztény felekezetek egy része nem hisz a szó szerinti ihletés dogmájában, azaz szerintük a létrejött írott szövegnek van egy emberi oldala is, addig a muszlimok szerint a Korán esetében a teljes szöveget kapta készen Mohamed. Ez nem jelenti azt, hogy a szöveg könnyen érthető: maga a Korán is azt állítja, hogy vannak benne könnyen érthető és magyarázatra szoruló részletek. Emellett a Korán egyes részei nem választhatók el a kinyilatkoztatás körülményeitől: sok esetben előfordul, hogy egy-egy Korán-ája egy feltett kérdésre érkezik válaszul. A muszlimok a Koránt a legfontosabb csodának és utánozhatatlannak tartják.

a Korán szerkesztése: a Korán mint szent szöveg elsősorban nem írott, hanem hangzó, recitált szöveg, az írás csak a másodlagos formája. Mohamed idejében a Korán-áják megőrzésének módja elsősorban a pontos memorizálás, de már ekkor elkezdték lejegyezni a szöveget. Mohamed halála után több kézirat is létezett, amiből a három legfontosabb az Abdullah ibn Masz’úd-féle, a Zajd ibn Szábit-féle és az Ubaj ibn Ka’b-féle kézirat. A történeti feljegyzések szerint az ibn Masz’úd-féle kódex csak olvasatában és a szúrák sorrendjében tér el (a szúrák sorrendje nem lényegi eleme a Koránnak, mivel a szúrák nem kinyilatkoztatási sorrendben következnek egymás után; a jelenlegi felosztás a hosszúság sorrendjét követi: elől van a leghosszabb, hátul a legrövidebb szúra). Az Ubaj-féle verzió állítólag tartalmaz még két szúrát, amit a végső verzió nem. Ennek a két szúrának a szerepe vitatott. Az ún. uszmáni vulgata, az a szöveg, amit mi Koránként ismerünk annak a kéziratnak az alapján készült, amit Abú Bakr kérésére Zajd ibn Szábit állított össze. A szöveg többi része nem tartalmaz lényegi eltéréseket.

krisztológia: Jézus természetének, kilétének és szerepének elemzése. A Korán krisztológiája például különbözik a János apostolétól: az előbbiben Jézus csupán emberi lényként szerepel, az utóbbiban viszont isteniként is.

Málik, Málik ibn Anasz, Imám Málik (711–795): medinai jogtudós, a málikita jogi iskola alapítója, a Muwatta szerzője.

maszdzsid: (arab) az iszlám istentisztelet helyszíne, ismertebb nevén mecset.

Mekka: város az Arab-félszigeten, a mai Szaúd-Arábiában. Itt született Mohamed próféta, itt jött létre az iszlám vallás. Itt található a Legszentebb Mecset, udvarán a Kábával. Ide zarándokolnak minden évben a muszlimok.

Medina, Madinat an-Nabí (a Próféta városa): eredeti nevén Jaszríb. Város az Arab-félszigeten, a mai Szaúd-Arábiában, Mekkától 350 km-re északra. Ide hívják meg Mohamed prófétát döntőbírónak, aminek az eredménye lesz a hidzsra, a kivonulás, ami az iszlám időszámítás kezdete (622). Mohamed prófétai szolgálata második korszakának a helyszíne.

Mirza Ghulam Ahmad (1835–1908): az iszlám ahmadijja irányzatának alapítója. Qádijánból, Pandzsábból, Indiából származik, ezért hívják az ahmadi közösséget qádijáninak is. Az ahmadik prófétaként tekintenek rá.

Mohamed (kb. 570–632): az iszlám vallás alapítója. A Qurajs törzsből származik, Mekkában született, itt kezdte meg prófétai szolgálatát, amit Medinában folytatott. A neve mellé mindig odateszik, hogy „Allah tegye áldottá és adjon neki békességet” (szalla l-láhu alajhi waszallam). Élete és cselekedetei, amit a hadíszok és a szírák örökítettek meg, követendő példaként szolgál a muszlimok számára. Az iszlám azt tanítja, hogy – Jézussal szemben – Mohamed csak ember volt, viszont tökéletessé vált ember. Több felesége volt, ezek közül a leghíresebb Khadidzsa és Áisa.

mufti: (arab) vallástudományi és iszlámjogi kérdésekben illetékes személy, vallástudós, ő adja ki a fatwát, a nem kötelező érvényű jogi ajánlást. Nem keverendő össze a bíróval, akit qádinak neveznek.

Muszlim, Imám Muszlim (kb. 815–875): Muszlim ibn al-Haddzsádzs an-Nisápuri. Imám al-Bukhári tanítványa, a hadísz-tudomány módszertanának legfontosabb kidolgozója, vallástudós. Egyik munkája, a Szahíh Muszlim a Szahíh al-Bukhári mellett a másik legfontosabb hadísz-gyűjtemény.

Muwatta: (arab) Málik munkája, amelyben a medinai hagyományokat gyűjti össze. Az egyik hadísz-gyűjtemény.

nafl: (arab) nem kötelező ima, melyet azért mondanak, hogy segítségül hívják Allahot, és közelebb kerüljenek Hozzá.

Náná Ábu: (urdu) jelentése ’nagyapa’.

qibla, qibla-iránytű: az imairány jelzője az iszlámban. A muszlimok Kába felé fordulva imádkoznak az egész világon, ezért szükséges egy iránytű, amivel betájolhatják magukat.

Qureshi, Qurajsi, Qureishi: családnév, a Qurajs törzsből származó. A Qurajs volt Mohamed próféta törzse Mekkában.

rahmatun lil-’álamín: (arab) Allah kegyelme (Mohamed) a világok számára. A Korán 21:107-ből: „Nem egyébért küldtünk Téged, csak kegyelemként a világok számára.”

raká’: (arab) az imádkozás során végzett mozgások – állás, meghajlás, leborulás, visszatérés ülő testhelyzetbe – egy teljes ciklusa.

ramadán: (arab) az iszlám holdnaptár kilencedik hónapja, áldott hónap, a böjt ideje. Ilyenkor a hithű muszlimok napkeltétől napnyugtáig tartózkodnak az evéstől, ivástól, és igyekeznek jót cselekedni.

raszúlu l-láh: (arab) Allah küldötte. Mohamedre és más prófétákra is használják.

Sábás!: (urdu) jelentése ’Ügyes vagy!’

saháda: (arab) tanúságtétel, az iszlám fő hitvallása, az öt pillér első pillére. A szövege: „ashadu an lá iláha illa l-láh, ashadu anna Muhammadan raszúlu l-láh”, azaz „tanúsítom, hogy nincs más isten Allahon kívül; tanúsítom, hogy Mohamed az ő küldötte”. Az iszlámba való betéréshez elég ezt elmondani, és onnantól az illető muszlimnak számít.

sarí’a: (arab) az iszlám jogelmélet lényege, az az elv, hogy a jog és a törvény Allahtól származik. Jelentése: ’a forráshoz vezető igaz ösvény’.

sejk: (arab) muszlim elöljáró, rendszerint a köztiszteletben álló, felsőfokú iszlám teológiai tanulmányokat végzett személyeket nevezik így.

sí’iták: (arab) az iszlám vallás második legnagyobb felekezete. A legfontosabb dolog, amiben eltérnek a szunnitáktól, hogy a sí’iták szerint nem Abú Bakr kellett volna legyen az első kalifa, hanem Ali (aki végül a negyedik kalifa lett), és a vallási tekintély Mohamed szűk családjában, és nem a törzsében öröklődik.

sirk: (arab) társítás. Megbocsáthatatlan bűn az iszlámban, a legnagyobb bűn, ami csak elkövethető: nagyjából megfelel a bálványimádásnak, vagyis annak, ha valakit vagy valamit Allahhal egyenrangúnak tartunk. Mivel az iszlám teológiájának legfontosabb tétele az egyistenhit, ezért senkit és semmit nem lehet Istennel egyenlővé tenni.

szadaqa: (arab) önkéntes adakozás, gyakran a baj megelőzésének szándékával.

Szahíh al-Bukhári: klasszikus hadíszgyűjtemény, a két legfontosabb és leghitelesebbnek tartott hadíszgyűjtemény egyike, melyet Muhammad bin Iszmá’íl al-Bukhári szerkesztett. 7397 hadíszt tartalmaz.

Szahíh Muszlim: klasszikus hadísz-gyűjtemény, a két legfontosabb és leghitelesebbnek tartott hadísz-gyűjtemény egyike, Muszlim ibn al-Haddzsádzs an-Nisápuri szerkesztette. 7190 hadíszt tartalmaz.

szalá vagy szalát: (arab) az iszlám által előírt napi ötszöri ima, melyek a következők: hajnali ima (fadzsr), déli ima (zuhr), délutáni ima (aszr), esti ima (magrib) és késő esti ima (isá). Megszabott rendben, rituális mozdulatokkal és kötött szövegekkel hajtják végre. A szalá egyike az öt pillérnek.

Szalla l-láhu alajhi waszallam: (arab) jelentése ’Allah tegye áldottá, és adjon neki békességet’. A muszlimok, amikor kimondják Mohamed nevét, mindig hozzáteszik ezt a megtisztelő formulát.

szehri: (arab) az utolsó étel, amit a muszlimok böjtölés előtt elfogyasztanak.

személy: az a minőség vagy lényeg, amely valakit azzá tesz, aki ő.

a Szentháromság tana: az a meggyőződés, hogy Isten lényege szerint egy Isten, de három személy.

szinoptikusok: Máté, Márk és Lukács evangéliumainak gyűjtőneve.

szírat an-nabí: (arab) arab irodalmi műfaj, a Próféta életrajza.

szoteriológia: megváltástan, a keresztény dogmatika megváltással foglalkozó része.

szudzsúd: (arab) a szalá azon része, amikor a muszlimok a homlokukkal a földet érintik.

szubhána rabbí al-a’lá: (arab) jelentése ’Dicsőség az én Uramnak, a Magasságosnak.’ A szalá szudzsúd-részénél mondott szavak.

szubhánahu wata’ála: (arab) ezt a szófordulatot gyakran ragasztják hozzá Allah nevéhez. Jelentése: ’Dicsőség legyen neki és magasztaltassék’.

Szunan Abú Dáúd: egyike a hat legfontosabb hadísz-gyűjteménynek, bár hitelesség kérdésében nem veheti fel a versenyt a Szahíh al-Bukhárival és a Szahíh Muszlimmal. A 9. században kompilálja a szerzője.

Szunan ibn Mádzsah: Egyike a hat legfontosabb hadísz-gyűjteménynek, bár hitelesség kérdésében nem veheti fel a versenyt a Szahíh al-Bukhárival és a Szahíh Muszlimmal. A 9. században kompilálja a szerzője. Több muszlim tudós nem fogadja el hitelesnek a benne található nem megfelelő hadíszok miatt.

szúra: (arab) a Korán fejezete.

szúrat al-ikhlász: (arab) a Korán 112. szúrája, amely Allah egységéről szól.

szúrat al-’alaq: (arab) a Korán 96. szúrája, ennek az első öt verse az első kinyilatkoztatás az iszlámban.

takbír: (arab) az Alláhu akbar formula kimondásának aktusa.

taráwíh: (arab) önkéntes éjszakai ima ramadán idején.

tauhíd: (arab) a legfontosabb hittétel az iszlámban, Allah egyedülvalóságának és szuverenitásának elismerése.

torinói lepel: sokat vitatott ereklye, amely állítólag Jézus Krisztus halotti leple volt, és csodálatos módon megőrizte Krisztus arcvonásait.

a többszörös tanúsítás mint megítélési szempont: a történeti módszer azon elve, mely szerint annál valószínűbb, hogy történelmileg hiteles képünk van egy eseményről, minél több független forrásból tudunk róla.

történeti Jézus: az a Jézus, akit a történeti kutatás forrásaiból ismerhetünk.

történeti módszer: megítélési szempontok és technikák, melyekkel a történészek rendszeresen feltárják a múltat.

Ubaj ibn Ka’b: Mohamed írnoka, a Korán szövegének egyik összegyűjtője.

uhud-i csata: csata 625-ben Uhud hegyénél, a mai Szaúd-Arábiában a mekkaiak és a medinai muszlimok között. A csatát a mekkaiak nyerték, Mohamed súlyosan megsérült.

umma: (arab) nemzeteken átívelő, közös felmenőkkel nem rendelkező közösség. Ugyanakkor jelentheti egy nemzet több országba szétszórt tagjait is. Az iszlám umma vallási közösség, amelyet az köt össze, hogy tagjai az iszlámot gyakorolják. Ugyanakkor azt is meg kell jegyezni, hogy az eredeti ummában, amelyet Mohamed próféta Medinában hozott létre, nem csak muszlimok, de zsidók is voltak.

’Umar ibn al-Khattáb (634–644): ’Umar, vagy másféle átírással Omár a második kalifa, Mohamed törzsének, a Qurajs-nak a tagja.

urdu: Pakisztán hivatalos nyelve.

Uszmán ibn Affán vagy Oszmán (579–656): a harmadik kalifa (644–656). Az ő idejében jött létre a Korán végleges szövege, amit a nyugati tudományosság uszmáni vulgatának nevez.

wudú: az imát megelőző rituális tisztálkodás, amelynek során az imára készülő muszlimok megmossák a kezüket, lábukat, szájukat, orrlyukaikat, karjukat és fejüket.

Zajd ibn Szábit: Mohamed próféta írnoka, a Korán szövegének egyik összegyűjtője.

Zajnab: Mohamed egyik felesége.

zaká vagy zakát: (arab) kötelező alamizsnaadó, az öt pillér egyike.

zikr: (arab) megemlékezés. Az iszlám istentisztelet lényege, hogy megemlékezzenek Istenről. Ennek több formája lehetséges: a napi ötszöri ima, a szabad imák, Isten 99 csodálatos nevének recitálása, a zarándoklat, az adományozás stb.

Felelős kiadó Szilágyi D. Szabolcs
Felelős szerkesztő Tőtős Dorottya
Felelős szerkesztő Zsigmond Júlia
Borítóterv Gere Zsuzsánna
Műszaki szerkesztő Sütő Ferenc
Elektronikus könyv Nagy Lajos

Koinónia Kiadó
Levél- és rendelési cím:
RO–400344 Cluj, str. Mărginaşă nr. 42
Tel/Fax: 00-40-264-450119
E-mail: office@koinonia.ro
www.koinonia.ro

ISBN 978 973 165 283 2

Forgalmazza:
eKönyv Magyarország Kft.

www.ekonyv.hu
Bookline

www.bookline.hu

Felhasznált betűtípusok:
Noticia text – SIL Open Font Licence