Table of Contents

Title Page

© Digi-Book Magyarország Kiadó, 2023

BEVEZETÉS

MAGYAR SZÁLLÓIGÉK

LATIN SZÁLLÓIGÉK

GÖRÖG SZÁLLÓIGÉK

FRANCIA SZÁLLÓIGÉK

OLASZ SZÁLLÓIGÉK

SPANYOL SZÁLLÓIGÉK

ANGOL SZÁLLÓIGÉK

NÉMET SZÁLLÓIGÉK

A BORÍTÓT A DIGI-BOOK KIADÓ TERVEZTE

Tóth Béla

SZÁLLÓIGÉK LEXIKONA

BUDAÖRS, 2023

DIGI-BOOK MAGYARORSZÁG KIADÓ

www.digi-book.hu

ISBN 978-963-398-801-5 EPUB
ISBN 978-963-398-802-2 MOBI

© Digi-Book Magyarország Kiadó, 2023

első kiadás: 1906
az elektronikus változat az 1906. évi
magyar nyelvű kiadás alapján készült

a borító Seneca (i.e. 4(?) – i.sz. 65) fejszobra
részletének felhasználásával készült

Az e-kiadás szerzői jogi megjegyzései

Ennek az e-könyvnek a felhasználási joga kizárólag az Ön személyes használatára terjed ki. Ezt az e-könyvet nem lehet ismételt értékesítésre továbbadni, sem továbbértékesíteni; nem lehet többszörözni és tilos más személynek továbbadni! Ha szeretné ezt az e-könyvet más személyekkel is megosztani, kérjük, hogy minden további személy számára vásároljon újabb példányokat. Ha Ön úgy olvassa ezt az e-könyvet, hogy azt nem vásárolta meg, vagy nem az Ön személyes használatára lett megvásárolva, úgy kérjük, hogy küldje azt vissza a http://www.digi-book.hu címre és vásárolja meg ott saját példányát. Köszönjük, hogy tiszteletben tartja ennek a szerzőnek és kiadónak a fáradságos munkáját.

BEVEZETÉS

Ez a könyv nem részletes eredetnyomozó, kritikai gyűjteménye szállóigéinknek, amilyen Szájrul szájra című munkám, hanem az ismeretes kutatások foganatjának lehető rövid összefoglalása. Csakis arra való, hogy aki hozzá folyamodik, pillanatok alatt tájékozódhassák egy-egy szálló ige származását illetőleg. E célt, a gyorsaságot, akarja szolgálni a betűrendes összeállítás is.

Hogy mi a szállóige, alig kell magyaráznom művelt közönségünknek, mióta szállóigévé lett - épp most tíz esztendeje - ez a kifejezés is, a fogalom meg ismertté. Valamíg csak külföldi szállóigés könyveket forgattunk, meglehetősen összezavarodott bennünk a közmondás, a szálló ige és az idézet fogalma.

A szállóige ismeretes eredetű szólásmód.

Giuseppe Fumagalli, az olasz szállóige-búvár, az én tisztelt irodalmi barátom, ezt a címet adta jeles könyvének: Chi l’ ha detto? (Ki mondta?) Kitűnő cím. Valóban benne van a mi munkásságunknak legfőbb célja; hogy ki tudjuk deríteni a szálló igének eredetét egész a személyig. Sőt a személyen túl is. Mert azt tudjuk, hogy ki volt Pecsovics, s azt is tudjuk: ki volt Mezzofanti; de hogy ki nevezte elsőben az örökös, az önző kormánypártit Pecsovicsnak, a bámulatosan sok nyelvet tudó embert meg Mezzofantinak, azt nem tudjuk, s talán nem is fogjuk megtudni soha. Azt kérdezem: lehet-e, sőt szabad-e mellőzni magyar szállóige-gyűjteménynek ezt a két ismeretes ember nevéből lett szálló igét azért, mert kideríthetetlen, hogy ki mondta, vagyis ki tette szálló igévé? Én azt hiszem, nem szabad. S nem volna szabad akkor sem, ha nem' ismernénk úgy, ahogy ismerjük, ama két embernek egész életrajzát; de ismernénk a kort és a dolgot, amelvben és amely által ők, azazhogy a neveik, fogalommá, szállóigévé lettek. Bolond Istók? Nem szálló ige; csak a közmondásnak példázat fajához tartozik. Minden, amit róla tudunk, csak ez: bekukkantott, mint Bolond Istók Debrecenbe. Semmi egyebet. Van erről a Bolond Istókról valami népies anekdotaféle is: hogy-mint kukkantott be Debrecenbe (Erdélyi János közli); csakhogy ennek az anekdotának hitele nincs, sőt az a gyanú élhet bennünk, hogy az immár közkeletű közmondás-példázat mesterséges magyarázatául készítették utólag. S ez a gyanú nem jogtalan, mert ímhol a fő hiány: nem ismerjük a kort, melyben ez a Bolond Istók élt. Az alak tehát testetlen, vagyis mesebeli. Pragmatikája nem erősebb a Babszem Jankóénál. Mi szállóige-nyomozók pedig mindig a valóságot keressük. Nem tudván eldönteni, hogy csakugyan élt-e valaha ez a Bolond Istók, továbbá, hogy mi volt az ő igazi neve (mert az nem lehetett az igazi) és hogy mikor élt: a meseországba, a mi csupa bizonyságokból alkotott világunkon kívül esőbe kell őt soroznunk. Bolond Istók nem szálló ige.

De szálló ige sok más minden, aminek személyi vagy történeti eredetéről éppoly kevés tudomásunk van, mint erről. Ímhol a középkor, a skolasztika meg a papi élet számtalan deák szálló igéje, mely a kor és az emberek ismerőjében azonnal tudatot támaszt: est nem mondhatta, nem írhatta más, mint skolasztikus, mert rajta van amaz iránynak csalhatatlan bélyege; emez meg - akár leoninus, akár kötetlen deákság - csakis régi szerzetesektől eredhet, mert csakis ők gondolkoztak úgy. S teljes a valóság, hogy egy-egy ilyen szálló ige nem lehet közmondás. Már ez is fontos dolog. - A szállóige gazdátlan ugyan, mert egyelőre nem tudjuk: ki mondta (s talán nem is fogjuk megtudni soha); de nem ismeretlen előttünk a kor, melynek esze járása szülte; sőt gyakran ismerős a szállóigét kipattantó alkalom is, még gyakrabban pedig a gondolat és kifejezés fészke: a környezet.

Szabad-e hát valamit örökre kiközösítenünk a szálló igék családjából csak azért, mert azt az egyet nem tudjuk, hogy ki mondta (ki = individuum), de tudjuk, hogy kik mondták (kik = faj) és ismeretes a mikor, a miért!

E száraz adatgyűjteménynek célja, a gyors használhatóságon kívül, még az is, hogy lajstromba szedjen számos szálló igét, melyet a régibb kutatás - módszerénél fogva - mellőzött, az általánosság meg a közmondások közé sorozott.

Budapest, 1905 őszén.

Tóth Béla

MAGYAR SZÁLLÓIGÉK

A béke olajága.

Mózes 1, 8, 10 szerint (a Noé galambja hozta olajág).

*

A beszéd a gondolatok eltitkolására való.
La parole a été donnée á l’homme pour déguiser sa pensée.

Állítólag Talleyrand mondta Izquierdo spanyol követnek 1807-ben.

*

A beteg ember.

Albert Poysel bambergi kanonok 1683-ban írt
Der Türk ist Krank című verséből eredőnek vélik
Törökországnak e gúnyos elnevezését.

*

A betű megöl, a lélek pedig megelevenít,
innen a megölő betű.

Szent Pál apostolnak a Korinthus-beliekhez írott második levele 3, 6.

*

A bibliai (kifogyhatatlan) olajos korsó.

Királyok könyve 1, 17, 14.

*

A bosszúállás napja.

Ézsaiás 34, 8.

*

A büntetés már ennek irgalom.

Katona József Bánk bán, V. szakasz (1814)

*

A capitoliumi ludak.

A római Capitolumban Juno tiszteletére tartott ludak gágogásukkal fölébresztették az őrséget, mikor a gallok éjszakának idején loppal meg akarták szállni ezt a fellegvárat.

*

A chlumi köd.

Gróf Eduard Clam-Gallas tábornok védekezett vele a Chlum falu védelmében szenvedett csúfos veresége után, mely a koniggrätzi csata egyik döntő epizódja volt 1866 július 3-án.

*

A cseh tenger.

William Shakespeare A téli rege (1611)
Tréfás vonatkozás Shakespeare híres tévedésére,
hogy Csehországot a tenger partjára helyezte.

*

A cseléd fizetett ellenség.

Lásd Quot servi, tot hostes.

*

A derék nem fél az idők mohától,
A koporsóból kitör és eget kér.

Berzsenyi Dániel Felsőbüki Nagy Pálhoz az országgyűlés alatt 1807.

*

A fáktól nem látni az erdőt.
Den Wald vor lauter Baumen nicht sehen.

Ch. Martin Wibland Geschichte der Abderiten (1774.)

A falaknak is vannak fülei.

Célzás arra a mesére, hogy idősb Dionysios,
Syracusae zsarnoka, olyan börtönöket építtetett,
amelyekben bizonyos készülékek segítségével,
ki lehetett hallgatni a rabok beszélgetéseit.
(Dionysios füle)

*

A fejedelem az állam első szolgája.
Un prince est le premier serviteur et le premier magistrat de l’État.

Nagy Frigyes porosz király mondása.

*

A fény árnyai.

Szigligeti Ede egyik (1865-ben színre került) tragédiájának címe.

*

A francia gárda meghal,
Hanem magát meg nem adja.

Tóth Kálmán, Előre (1861).
V. ö. La garde meurt et ne se rend pas.

*

A fűzfákra függesztettük vala hegedűnket.

Zsoltárok könyve 137.

*

A gesztenyét kikaparni a tűzből.
Tirer les marrons du feu.

Jean de La Fontaine
Le singe et le chat meséjéből
(XVII. század)

*

A görögök nagy ördögök.

J Barbar és M. Carré A Galatea című
vígoperájából (1832). Zenéjét szerzetté V. Masse.

*

A gyáva faj, a törpe lelkek.

Petőfi Sándor 1848-ban írt versének címe.

*

A gyertyát véka alá rejteni.

Szent Máté 5, 15.

*

A haza bölcse.

Deák Ferencet nevezzük így; már a negyvenes években. A Haza bölcsének hívták. Ebből lett később. Kinek a réven, eddig nem tudni.

*

A haza minden előtt.

Kölcsey Ferenc Emléklapra (1333)

*

A hegy leve.

Garay János Az obsitos (1843).

*

A hét sovány esztendő.

Mózes 1, 41. V A hit pajzsa.
Szent Pál apostol az Efézus-beliekhez írott levele 6, 16.

*

A hiúság vására.
L. Vanity fair.

*

Ahol a dög van, oda gyűlnek a saskeselyűk.

Szent Máté 34, 28

*

A holt oroszlán, kinek sörényét a nyíllak is megcibálják.
Al leon muerto hasta las liebres le repelan.

Balthasar Gracian spanyol jezsuita
Oraculo manual y arte de prudencia (1653).

*

A hű Innsbruck.

V. Ferdinánd király, mikor 1848-ban
a forradalom elől oda kellett menekülnie.

*

A jókedvű adakozót szereti az Isten.

Szent Pál apostolnak a Korinthus-beliekhez
írott második levele 9, 7.

*

A jó pásztor.

Szent János 10. 11.

*

A jobb részt választotta.

Szent Lukács 10, 42.

*

A jövő század regénye.

Jókai Mór egyik regényének címe (1874).

*

A jövő zenéje.

Richard Wagner Das Kunstwerk der Zukunft (1850).

*

A Kelet Népe.

Gróf Széchenyi István 1841-ben megjelent művének címe.

*

Aki a mezők liliomát ruházza.

Szent Máté 6, 28 és 30.

*

Aki énvelem nincsen, ellenem vagyon.

Szent Máté 12, 30.

*

Aki hisz, üdvözül.

Szent Márk 16, 6.

*

Aki magát felmagasztalja, megaláztatik,
és aki magát megalázza, felmagasztaltatik.

Szent Máté 23, 12.

*

Aki másnak vermet ás, maga esik bele.

Salamon példabeszédei 26, 27.

*

Aki nem tud arabusul, ne beszéljen arabusul.

Kocsi Sebestyén István (f 1841) debreceni kollégiumi professzornak tulajdonítják.

*

Aki szelet vet, vihart arat.

Hózseás 8, 7.

*

Aki ti közületek bűn nélkül való, az vessen először követ reá.

Szent János 8, 7.

*

A kifacsart citromot eldobni.

Balthasar Gracian spanyol jezsuita
Oraculo manual y arte de prudencia (1653) nyomán.

*

Akinek füle vagyon a hallásra, hallja.

Szent Máté 11, 15.

*

Akinek vagyon, adatik annak, de akinek nincsen, amije vagyon is elvétetik tőle.

Szent Máté 13, 12.

A király köpönyege (melyet csak a becsületes emberek láthatnak meg).

J. Ch. Andersen dán költőnek (1805-1875) a Streiche des Pfaffen Ameis középkori német verses anekdota-gyűjteményből kölcsönzött meséjéből.

*

Akit szeret az Úr, megdorgálja, és miképpen
az atya az Ő fiát, akinek javát akarja.

Salamon példabeszédei 3, 12.

*

A kisebbik rosszat választani.
Ex malis eligere minima.

Cicero, De officiis (3, 1).

*

A kocka el van vetve.

Lásd Alea jacta est.

*

A költő es a sorsharag,
Egy anyaméhből született.

Petőfi Sándor Az utolsó alamizsna (1843).

*

A königgratzi csatát a porosz iskolamesterek nyerték meg.

O. Peschbl írta Ansland című lapjának 1866 július 17-iki számában, hogy a háborúk eldöntője a népoktatás.

*

A kutya ugat, a karaván halad.

Pulszky Ferenc mondotta a Magyar Tudományos Akadémia 1888 dec. 17-iki ülésén. Török közmondás.

*

S a lágyszívű barmok, mintha búsulnának,
Mind olyan ostoba képeket csinálnak.

Arany János A vén gulyás temetése (1855).

*

A legelső magyar ember a király.

Vörösmarty Mihály Fóti dal (1842).

*

A legnagyobb magyar.

Kossuth Lajos nevezte így gróf Széchenyi Istvánt
Pest vármegye 1840 november 19-én tartott közgyűlésén.

*

A legsötétebb Afrika.

H. M. Stanley In darkest Africa (1891) művének címéből.

*

A lélek kész, de a test erőtlen.

Szent Máté 26, 41.

*

A létért való küzdelem.

L. Struggle for life.

*

A lojalitás rongyos köpönyege.

Kazinczy Gábor 1861 május 27-én mondott
országgyűlési beszédéből.

*

A lovagló bán.
Der ritterliche Banus.

A bécsi udvar nevezte így 1848-ban Jellasics Józsefet, a pártütő horvát bánt.

*

Ott van, ahol a mádi izraelita.

Balla Kálmán és Lukácsy Sándor A zsandár című népszínművében (1877) másítja meg így az ott van, ahol a mádi zsidó szólást egy zsidó korcsmáros alakja. Azóta számtalan változat van; pl. a mádi regálébérlő (Tóth Béla, 1898).

*

A mások pénze.

L’argent des autres.

Emilé Gaboriau regényének címe (1874).

*

A medve bőrére alkudni (inni).

III. Frigyes német-római császár anekdotájából.

*

A mese azt jelenti... vagy a mese tanulsága.

Lásd Ό μύϑος δήλοι.

*

Ami új benne, nem jó, ami jó benne, nem új.

Johann Heinrich Voss egyik epigrammájából (1792).

*

Amilyen az úr, olyan a szolga.
Qualis dominus, talis est servus.

Petronius Arbiter Satiricon (58).

*

A mindennapi kenyér.

Szent Máté 6,11 és Lukács 11, 3.

*

Amit Isten egybe szerkeszteték, az ember el ne válassza.

Szent Márk 10, 9.

*

Amit megírtam, megírtam.
Vulgata; Quod scripsi, scripsi.

Szent János ev. 19, 22.

*

Amit nem kívánsz magadnak, ne cselekedd másnak.
Vulgata: Quod tibi fieri non vis, alteri ne feceris.

Tóbiás 4, 16.

*

A mór megtette kötelességét, a mór mehet.
Der Mohr hat seine Schuldigkeit gethan, der Mohr kann gehen.

Fr. Schiller Verschwörung des Fiesco 3-ik felv. 4-ik jel. (1783).

*

A munka nem szégyen.

Έργον δ ούδέν όνειδος.

Hésziodosz.

*

A nagy cséplőgép.

Gróf Csáky Albin nevezte így egy képviselőházi beszédében Szilágyi Dezsőt (1890).

*

A nagy Galeotto.
El gran Galeoto.

José Echegaray egyik drámájának címe (1887).

*

A nagy ismeretlen.

Jób 36, 26 nyomán.

*

A nagy Pán meghalt.

Plutarkhosz (megh. Kr. u. 120) írja Az orákulumok hibáiról című (sokaktól nem hitelesnek ítélt) értekezéseben, hogy egyszer Haha felé vitorlázó görög hajón Faxos szigetéről rejtelmes hangot hallottak, mely azt hirdette, hogy a Legenda szerint ez abban az órában történt, mikor a Krisztus megvallotta a világot a keresztfán.

*

A nagy talán vagy a nagy kérdőjel.

Abból az anekdotából eredhet, mely szerint a haldokló Francois Rabelais azt írta Chátillon kardinálisnak: „Je m’en vay chercher un grand peust- être.”

*

A nagyzás hóbortja.

Julius Rosen (igazi nevén Nikolaus Duffek) Grossenwahn című vígjátékának magyar címe Kuliffay Ede fordítása szerint (1878).

*

A nem ismert tartomány,
Melyből nem tér meg utazó.
The undiscovered country, from whose bourn
No traveller returns.

William Shakespeare Hamlet (1602) fordította Arany János.

*

A néma nagy tragédiák.

Kiss József Tragédiák.

*

A nemzet csalogánya.

Életképek (1847). A negyvenes években Hollósy Kornélia, ma Blaháné.

*

A nép barátja.
L’ami du peuple.

J. P. Marat 1789-ben megindított forradalmi lapjának címe.

*

A nép szava Isten szava.
Vulgata: Vox populi, vox Dei.

Ézsaiás 66, 6.

*

A nevetségesség öl.
Lásd Le ridicule tue.

*

A névtelen félistenek.
The unnamed demigods.

Kossuth Lajos 1852 november 12-én Birminghamben mondott angol beszédében nevezte így a honvédeket.

*

A nők az alkotmányban.

Tóth Kálmán 1871-ben előadott vígjátékának címe.

*

A nők barátja.
L’ami des femmes.

Alexandre Dumas fils 1864-ben írt vígjátékának címe.

*

A párnát is kihúzzák a beteg feje alól.

Horváth Mihály 1849 január 20-dik pásztorlevele nyomán mondják ma is a kegyetlen adóvégrehajtásokra.

*

A pénzkérdés.
La question d’argent.

Alexandre Dumas fils 1857-ben írt drámájának címe.

*

A pokol gúnykacaja.
Hohngelächter der Hölle.

G. E. Lessing Emilia Galotti (1774).

*

A pokol jó szándékkal van kikövezve.
Hell is paved with good intentions.

Samuel Johnson (megh. 1784).

*

A politika az exigentiák tudománya.

Kossuth Lajos Felelet gróf Széchenyi Istvánnak című munkájából.

*

A pontosság a királyok udvariassága.
L'exactitude est la politesse des rois.

XVIII. Lajos (megh. 1824) szokta mondani, mikor valahol meg kellett jelennie.

*

A rónák sasai üdvözlik a bércek sasait.

Lisznyai Kálmán Kolozsvárott tartott beszédéből (1848)

*

A Rubicont átlépni.
L. Alea iacta est.

*

A savanyú szőlő.

Aiszóposz egyik meséjéből. (Mikor a róka nem éri el a magasan függő szőlőt, s azt mondja: Éretlen; nem akarok savanyút enni.

*

A Sipka-szorosban minden csendes.

Vaszilij Verescsagin orosz képíró (1904) hármas képének címe. Radeckij tábornokot csúfolta vele, ki 1877 telén, a Sipka-szorosbeli harcok alatt, mikor a katonák ezrével fagytak meg, mindig csak azt jelentette a fővezérnek.

*

A sóhajok hídja.
L. Ponte dei sospiri

*

A szegény ember dolga csupa komédia.

Báró Jósika Miklós egyik (1864-ben megjelent) regényének címe.

*

A szegénység zabkenyere.

A Hármas Kis Tükör Árva megyéről szóló versezetéből.

*

A szemérmetes József.

Mózes, 1, 39.

*

A szerencse vak.
Fortuna caeca est.

Cicero Laelius (15).

*

A szerelem, a szerelem,
A szerelem sötét verem.

Petőfi Sándor A szerelem, a szerelem…

*

A szerelem bolondjai.

Jókai Mór 1868-ban megjelent regényének címe.

*

A szerelem mindent pótol, s a szerelmet
Nem pótolja semmi.

Petőfi Sándor A csillagos ég (1847)

*

A szívekbe és vesékbe látó Isten.

Zsoltárok 7, 10.

*

A szociális kérdés.

I. Napóleontól ered.

*

A szomszédban rejlik az elégtétel!

Mondta a kortes a vendéglőben a bukott képviselőjelöltre mutatva, mikor az ebéd árát kérték Toldy István anekdotájából (a múlt század hetvenes éveiben).

*

A szorgalmatos Mártha.

Szent Lukacs 10, 40-41.

*

A szűkölködőknek atyjuk.

Jób 29.

*

A szűz imája.
La priere d'une vierge.

Thekla Badarzewska XIX. századbeli lengyel zeneszerző hölgy zongoradarabja, melyet a magyar kisasszonyoktól az unalomig nyúzott és tartalmatlan zeneművek elrettentő példája gyanánt szoktunk emlegetni.

*

A te hited szerint légyen (néked.)

Szent Máté 8, 13.

*

A te orcádnak verítékével egyed a te kenyeredet.

Mózes i, 3, 19.

*

A tekintélyek kora lejárt.

A szabadelvű-párt jelszava a múlt század negyvenes éveiben.

*

A tékozló fiú.

Szent Lukács 15, 11-32

*

A tények logikája.

Kossuth Lajos Felelet gróf Széchenyi Istvánnak művéből (1841).

*

A természetben nincsen ugrás.
Lásd Non datur saltus in natura.

*

A ti beszédetek legyen úgy, úgy, nem, nem; ennek felette valami esik, a gonosztól vagyon.

Szent Máté 5, 37.

*

A tudomány csődöt mondott.
La Science a fait banqueroute.

Ferdinand Brunetiere a Revue des Deux Mondes 1895-iki első füzetében.

*

A tulajdon: lopás.
L. La propriiti c'est le vol.

*

A vadállat az emberben.
L. La bête humaine.

*

A vak csillag, ez a nyomorú föld
Hadd forogjon keserű levében.

Vörösmarty Mihály Vén cigány (1853).

*

A vak is látja.

Livius 32, 3.

*

A választott nép.

Zsoltárok 105, 43.

*

A vármegyeháza ablakából nézni a világot.

A múlt század negyvenes éveiben szokták mondani a konzervatív politikusokra.

*

A végzet hatalma.
La forza del destino.

K M. Piave Giuseppe Verdi számára írt opera-librettójának címe (1862).

*

A világ csak hangulat.

Reviczky Gyula Magány című verskötetének jeligéje (1888).

*

A világ egy kopott szekér,
Haladna, de nem messze ér.

Arany János A világ (1852).

*

A világ pörölye.
Malleus orbis.

Thuróczi János krónikája szerint Attila nevezte magát így.

*

A világot jelentő deszkák.
Die Bretter die die Welt bedeuten.

Fr. Schiller An die Freunde (1803.)

*

A világtörténelem a világ ítélőszéke.
Die Weltgeschichte ist das Weltgericht.

Fr. Schiller Resignation (1787.)

*

A villogó gatya.

Bartók Lajos következőképpen csúfolta a Bolond Istók élclapban (1880) Alfréd Júlia francia író Le Csikós című magyar tárgyú regényének badarságait, szótévesztéseit stb. A csikós vágtató paripán üldözte a pusztán hűtlen kedvesét; s mikor utolérte, markolatig döfte a leány pihegő keblébe a villogó gatyát. - Azóta szinte egyértékese a tissotiádának. (L. ezt.)

*

A virágnak megtiltani nem lehet.
Hogy ne nyíljék, ha jön a szép kikelet.

Petőfi Sándor a virágnak megtiltani nem lehet… (1843).

*

Abdéra

Lukianosz görög történetíró (Kr. u. 160 körül) említi Abdéra trákiai várost, melynek lakói mód nélkül együgyűek.

*

Ábrahám kebelében.

Szent Lukács 16, 23.

*

Ábrándozás az élet megrontója.

Vörösmarty Mihály A merengőhöz (1842).

*

Ádám, hol vagy?

Mózes 1, 3, 9.

*

Addig éljen, míg a honnak él!

Vörösmarty Mihály Szép Ilonka (1833).

*

Addig nyújtózz, ameddig a takaró ér.

Ézsaiás 28, 20.

*

Adgyon Isten egésséget,
Magyarok közt eggyességet,
Bort, petsenyét, békességet,
Szép, és jó feleséget.

XVII. századbeli borének.

*

Adgyon Isten minden jót,
Tele légyen mind a' pintze, mind a’ bót,
Ne légyen a’ ruhánkon semmi némű folt,
Szolgáljon a Magyarnak Oláh és a’ Tót!

XVII. századbeli borének.

*

Adja Isten, hogy a magyart A fél világ uralja.

Kisfaludy Sándor Tátika (1807.)

*

Adjatok, adjatok a mit Isten adott.

Arany János Koldus-ének (1850.)

*

Adjátok meg a császárnak, ami a császáré és Istennek, ami az Istené.

Szent Máté.

*

Adjon Isten, ami nincs
Ez Új esztendőben.

Arany János Alkalmi vers (1853).

*

Agyaglábú kolosszus.

Dániel próféta 2, 31-34.

*

Ajándék lónak nem nézik a fogát.
Lásd Ogni donati dentes.

*

Alkibiádész kutyájának a farka.

Alkibiádész egyszer levágatta drága kutyájának a farkát, csak azért, mert eleve tudta, hogy egész Athéné erről fog beszélni.

*

Alfa és ómega.
Lásd Én vagyok az alfa stb.

*

Ali kezei hosszúak.

Jókai Mór A janicsárok végnapjai (1853).
V. ö. An nescis longas regibus esse manus?

*

Áljóemberek.
Les faux bonshommes.

Théodore Barriére és Ernest Capendu vígjátékának címe (1856).
(ford. Feleki Miklós).

*

Állj elő vén Márkus! vedd le a süveget!

Arany János A hamis tanú (1853).

*

Állj meg, bosszú, megállj.

Arany János V. László (1853).

*

Állam az államban.

Jean de Silhon francia író Ministre d’Estat (1631). könyvéből.

*

Alunni fogsz, s nem lesznek álmaid,
Alunni fogsz, s nem lesz több reggeled.

Vörösmarty Mihály Kis gyermek halálára (1824).

*

Áment mondani rá.
És mind a sokaság feleljen és mondják; Ámen!

Mózes 5, 27, 15.

*

Anglia elvárja, hogy mindenki megteszi kötelességét.
England expects that evry man will do his duty.

Nelson tengernagy napi parancsa a trafalgari csatában, 1805 október 21. én.

*

Antikrisztus.

Szent János apostol első levele 2, 18.

*

Antoniusi beszéd.

William Shakespeare Julius Caesar.

*

Apám szent nevére.
Ez Őrült merészség!

Petőfi Sándor A király esküje (1848).

*

Apostolok oszlása.
Divisio apostolorum,

Rufinus IV. századbeli egyházi író (Hist. Eccl. 1. könyv, 9. fejezet).

*

Apró dőreségek.

Arany János A tudós macskája (1847).

*

Ár ellen úszni.

Jézus, Sirák fia 4, 32.

*

Arábiának minden illatszere nem édesíti meg e kis kezet.
All the perfumes of Arabia will not will sweeten this little hand.

William Shakespeare Macbeth (1606), fordította Szász Károly.

*

Az arany ember.

Jókai Mór 1873-ban megjelent regényének a címe.

*

Aranygyapjas gazemberek.

Lisznyai Kálmán (1848)

*

Aranyhegyeket ígérni.
Montes auri pollicere.

Terentius Phormio (1, 2).

*

Arany hidat kell csinálni a futó ellenségnek.

Andrád Sámuel szerint Hunyady János és utána Thelekessy Imre szokta mondani. A franciák Retz kardinálisnak (1614-1679) tulajdonítják.

*

Aranykalásszal ékes rónaság.

Petőfi Sándor Hazámban.

*

Arany középszer.
Lásd Aurea mediocritas.

*

Aranyos leányzó.

Szigeti József Csizmadia mint kisértet című népszínművéből (1856).

*

Arannyal megterhelt öszvér.

Macedóniai Fülöp király mondása volt, hogy nincs az a megvívhatatlan vár, amelybe egy arannyal rakott öszvér be ne hatolna.

*

Archimedesi pont.

Archimédesz mondta, hogy ki tudná mozdítani sarkaiból a földet ha volna egy szilárd pont a földön kívül.