részlet

jelenkor

© 2022 Nemes Nagy Ágnes jogörököse
© 2022 Jelenkor Kiadó, Budapest
A Jelenkor Kiadó a Libri Könyvkiadó Kft. imprintje
Fényképek © Bacsafotó, Balla Demeter, Étienne Bernard, Adolf Clemens, Fortepan, Hajnal Nándor, Hauer Gyula Gábor, Hunyady József, Burghard Hüdig, Moldován Domokos, Molnár Edit, Moldvay József, Rédner Márta, Sándor Zsuzsa, Tóth István, Vattay Elemér, Wachter Klára
Borítókép © Wachter Klára
Borítóterv © Tillai Tamás

A Nemes Nagy Ágnes-idézeteket válogatta:
Ferencz Győző

A kötet Nemes Nagy Ágnes születésének 100. évfordulójára jelent meg.

A kiadó mindent elkövetett, hogy felkutassa a könyvben szereplő fotók jogtulajdonosait, és megszerezze a közléshez szükséges hozzájárulásukat. Esetleges tévedések vagy hiányosságok esetén készséggel áll az érintettek rendelkezésére.

ISBN 978 963 518 199 5

Felelős kiadó Nagy Boglárka
Felelős szerkesztő Nagy Boglárka
A szöveget gondozta Hradeczky Moni
Műszaki szerkesztő Széplaki Gyöngyi

Elektronikus változat
eKönyv Magyarország Kft.
www.ekonyv.hu
Készítette Ambrose Montanus

Nem szeretem, mikor nyakamba rántják

öregapám plisszírozott palástját,

és nincs kedvem kalotaszentkirályi

jegenyéket ajtóm elé cibálni.

Nekem származni nem öröm,

se jól, se rosszul. Köszönöm.

A családom a Partiumba való – nem nagyon tudják mai napság már, hogy mi is az a Partium, Erdélynek az északi része –, én az ugocsa-szatmári részlegbe tartozom, ott élt a családom hosszú-hosszú idők óta. Apám végzettségére nézve ügyvéd volt, itt Budapesten vállalati jogász lett. Szüleim az első világháború után a megszálló csapatok elől kimenekültek, és följöttek Budapestre. Mindenüket elvesztették, hosszabb ideig egy vagonban laktak, és szerencsétlenségükre még én is gyorsan megszülettem nekik, az első világháború után, 1922-ben. Tehát pesti születésű vagyok, de csak úgy éppen-éppen. Maradtak rokonaim mindenütt vidéken meg odaát Erdélyben is. Felmenőim főleg ügyvédek és református papok voltak, több száz évre visszamenőleg; akadt köztük itt-ott egy-egy mérnök, aki az Ecsedi-láp lecsapolásánál serénykedett, meg egy-egy tanár Máramarosszigeten. Azt mondhatom, a sémákkal szólva, hogy a vidéki magyar értelmiségből származom.

Apám meghalt, anyám beteg.

Értük miért is szenvedek?

Hisz tőlük annyira vagyok,

mint szememtől a csillagok.

Meghalt szegény. Egy éve holt.

Milyen kicsiny halála volt!

Hogy enyhítsek beteg szivén,

öt krumplicukrot vittem én.

Hideglelős, idegbeteg,

és rajta nem segíthetek.

Nem érdemelt a fájdalom,

hogy valahonnan származom.

Így, igazság, ne langyosodj,

kesernyés magvad megropog,

fogam közé rejtve magát,

még ízlelem neved: család.

S az oktalanság nászait

tagadni újra megtanít,

míg friss világot mér velem,

a tisztaság, s az értelem.

Tartalom

„Maszk nem takarta már”

Források jegyzéke

A kötetben közölt fényképek jegyzéke

Forgalmazza:

eKönyv Magyarország Kft.
www.ekonyv.hu

Felhasznált betűtípusok
EB Garamond – SIL Open Font License
Noto Serif – Apache License 2.0