Hanna nyomában

Mekker Regina

2021

Underground Kiadó Kft.

www.undergroundkiado.hu

Minden jog fenntartva!

Korrektúra: Nagy Sára Kata

Egyszer minden kiderül…

1. FEJEZET Ballagás

– Anya, hol a cipőm? – kérdezte Hanna.

– A bejárati ajtónál van, ahol tegnap hagytad – válaszolta Ági.

Június vége van, a Kovács család izgalmas nap elé néz, mivel a kicsi lányuk, aki már nem is olyan kicsi, ma kapja kézbe az érettségi bizonyítványát. Hatalmas az izgalom, hatalmas a boldogság. A teraszajtón, a nappalin keresztül egészen a konyhaajtóig napsugarak táncolnak.

A Kovács család mindig is nagyon szeretett ünnepelni. Annyira, hogy a családban az összes névnapot is minden évben megtartották a sok szülinap mellett. Úgy gondolták, mivel soha nem lehet tudni, hogy mikor fognak meghalni, ki kell használni minden olyan alkalmat, amikor ünnepelni lehet.

– Apa, siess! Mindjárt elkésünk! – noszogatta Hanna az apukáját.

– Kislányom, még van negyven perc a bizonyítvány átadásáig. Kocsival tíz perc alatt ott is vagyunk – mondta az apuka, Olivér.

– De, de, de… Már a barátnőim ott vannak, és Norbiék is, nagyiék is. Induljunk mááár! – mondta izgatottan Hanna.

Hanna nagyon izgatott volt, de ez ilyenkor érthető. Nagy lépés ez egy olyan fiatal lánynak, mint ő.

Keményen megdolgozott az érettségi bizonyítványért, és meg is lett az eredménye, hiszen mindenből 5-öst kapott. Nem is meglepő, hogy ennyire maximálisan akart teljesíteni, mivel az általános orvosi egyetemre is beadta a jelentkezését a fogorvosi és a gyógyszerészeti mellett.

A Kovács család már el is indult az iskolába, méghozzá időben. Hanna érezte, hogy valami új közeleg az életében, valami izgalmas dolog. Amikor mélyen belegondolt, hogy most megy utoljára abba a gimnáziumba, ahol annyi éven keresztül koptatta a padokat, egy hirtelen pánik tört rá. Arra gondolt, hogy mi lesz, ha nem jut be az egyetemre, de ha felvételt is nyer, akkor vajon bírni fogja a sok tanulást és a megmérettetéseket? Út közben ehhez hasonló kérdések jártak Hanna fejében.

Megérkeztek az iskolába. Hanna nagyija, Marika néni, papája Pista bácsi. Hanna nagybátyjai: Norbi, István Zoltán és Péter és feleségeik, illetve Hanna unokatestvérei: Anna, Dávid, Fruzsi, és Lora. Mind nagy szeretettel fogadták Hannát, szebbnél szebb virágokkal, finomabbnál finomabb csokikkal és különböző ajándékokkal.

Hanna nagyon csinos volt, a hosszú szőke göndör haja csak úgy fénylett a napsütésben. A boldogságtól a kék szeme csak úgy csillogott.

– Gratulálok, drága unokám! Nagyon sok sikert kívánok továbbra is az életben! – mondták a nagyszülők, miután Hanna már a kezében tartotta az érettségi bizonyítványt.

– Köszönöm, papi és mami, nagyon szeretlek titeket! – mondta Hanna.

Sokat gondolkodtak azon Hanna szülei, hogy mégis ezt a csodás napot hol kellene megünnepelni.

A településen, ahol éltek, Csillagon volt egy gyönyörű vendéglő, az volt a neve, hogy Fiatalok.

Csillagon nagyon sok korosztály élte a mindennapjait, viszont többségben inkább idősek voltak.

Ezért az étterem tulajdonosa még évekkel ezelőtt kitalálta, hogy elnevezi a falatozóját Fiataloknak, hogy ezen a helyen még az öreg nénik és bácsik is fiatalnak érezzék magukat.

Amikor odaért a Kovács család, már le volt foglalva egy asztal harminc főre. A ballagásra hivatalos személyek közül még egy család hiányzott, Hanna apukájának a testvére, Mária és annak férje, Ádám, és gyerekeik, Betti és Ákos. Ők azért nem voltak az iskolában a bizonyítvány átvételekor, mert sosem voltak olyan jóban a Kovács családdal. Mária nagyon irigyelte Hanna szüleit, Olivért és Ágit mivel nekik volt egy nagyon jó szakma a kezükben. Olivér informatikus volt, Ági pedig közgazdász. Nem voltak gazdagok, de mégis megvolt mindenük.

Már egy órája várnak Máriáékra. Olivér már nagyon mérges, mert az ebéddel mindenkit meg akarnak várni.

– Nem hiszem el, hogy most sem tudnak pontosak lenni! – mondta mérgesen Olivér.

– Nyugodj meg, szívem, biztos torlódás van az úton vagy még volt valami elintéznivalójuk –

nyugtatta a férjét Ági.

– De akkor meg miért nem tud felhívni? Nem én miattam jönnek, hanem a lányom miatt. Nem hiszem el, hogy őt sem tartják tiszteletben... – idegeskedett Olivér.

– Nééézd, apa! Kiáltott fel Hanna az ablak mellett állva. – Most érkeztek meg!

– Na, végre ideértek, és ehetünk végre! – jelentette ki Dávid, Hanna unokatestvére.

Hanna gyorsan leszaladt az emeletről, hogy a bejáratnál köszöntse a rokonait, és hogy felvezesse őket az étterembe. Amikor a bejárathoz ért, látta, hogy az út másik oldaláról sétálnak át hozzá Mária és a két gyermeke, viszont Ádámot sehol nem látta.

– Nesze, itt az ajándékod! – mondta Hannának Mária, mikor odaért ő is a bejárathoz.

– Köszönöm szépen, Mária nagynéni! Hol van Ádám bácsi? – kérdezte Hanna.

– Ebben a porfészekben nem talált egy normális parkolót, így elment keresni egyet – válaszolt Ákos.

– Rendben, akkor megvárjuk itt a járdán – mondta Hanna.

Még mielőtt kimondta volna a teljes mondatot Mária és Betti rágyújtottak egy cigire.

Eközben fent, az étteremben már nagyon mérges volt Hanna apukája. Épp lefelé indult a bejárathoz, amikor hallott egy nagy reccsenést és egy hatalmas sikítást.

Visszaszaladt az ablakhoz és látta, hogy a nővére és családja körbe állják Hanna testét az úttesten...

2. FEJEZET Várakozás

– Segítség! – kiabálta ijedten Mária.

Ebben a pillanatban már minden vendég és az egész család ott állt Hanna teste fölött, és nem értették, hogy mi történt.

– Mit csináltál Mária? Mégis mi történt? – kérdezte ordítva Olivér.