Table of Contents

Edgar Allan Poe nyomán – Variációk a Metzengerstein című novellára | Impresszum

Mit is tartasz a kezedben?

Edgar Allan Poe: Metzengerstein – A novella kezdete

Hargitai Andrea: A vadkan

Hargitai Andrea elérhetősége

Fülöp Edina: A hattyúlovas

F. Bakó Enikő: Csak egy kopó

F. Bakó Enikő elérhetősége

Nádasi Krisztina: Jóbarátok

Nádasi Krisztina elérhetősége

Szakács Anna: Lóvá tett novella

Szakács Anna elérhetősége

Üveges Szilvia: A jóslat

Üveges Szilvia elérhetősége

Edgar Allan Poe eredeti folytatása

Csatlakoznál?

Sign up for Krisz Nadasi's Mailing List

Also By Krisz Nadasi

Edgar Allan Poe nyomán – Variációk a Metzengerstein című novellára

Impresszum

KNW kiadó, Budapest, 2023

www.knw.hu

Szerkesztette: Nádasi Krisztina, szerzők: F. Bakó Enikő, Fülöp Edina, Hargitai Andrea, Nádasi Krisztina, Szakács Anna, Üveges Szilvia, copyright 2023

Borító: Nádasi Krisztina

ISBN 978-615-82091-3-7

Mit is tartasz a kezedben?

A kedves olvasó ebben a kötetben egy novellát olvashat – vagyis mégsem, hetet. Ugyanis hat kortárs író elhatározta, hogy Edgar Allan Poe egyik mesteri novellájára, a Metzengerstein címűre elkészíti a saját változatát, megírva a saját bonyolítását és befejezését.

A kötetben megtalálható a novella első néhány oldala, majd mindannyiunk folytatása, végül az eredeti befejezés is. Ha neked megtetszik bármelyik író stílusa, ötlete, az adott novella végén megtalálod az elérhetőségét, ahol a munkásságát követheted.

Ha pedig az írás iránt támad olthatatlan vágyad, akkor csatlakozz hozzánk, ugyanis a novellák a Sztorilabor keretei közt készültek. Tagjaink közt akad, ki maga szórakoztatására ír, mások írásai irodalmi folyóiratokban vagy antológiákban, esetleg különálló kötetben jelennek meg. Senki nem lehet túl amatőr vagy túl profi a Sztorilaborhoz!

Most pedig lássuk a műveket!

Edgar Allan Poe: Metzengerstein – A novella kezdete

Míg éltem, rontásod voltam - ha meghalok, halálod leszek.

LUTHER MÁRTON

Borzalom és végzet minden korokban leselkedtek ránk. Mért adjak hát dátumot ennek a történetnek? Hadd mondjak csak annyit, hogy abban az időben, amelyről beszélek, még élt Magyarország belsőbb részeiben valami erős, noha titkolt hite a lélekvándorlás tanainak. Magáról a dogmáról – hogy hamis-e vagy valószínű? – nem szólok. Csak annyit jegyzek meg, hogy hitetlenségünk nagy része – mint La Bruyère mondja boldogtalanságukról: „Abból ered, hogy nem tudunk egyedül lenni.”

De a magyarországi babonának van néhány pontja, mely a képtelenséggel határos. Ezek a magyarok lényegesen eltérnek keleti mintáiktól. Például. „A lélek - mondják az előbbiek, egy éles eszű és művelt párizsi író szavai szerint: Csak egyszer lakozik értelmes testben: különben - egy ló, egy kutya, még egy ember is csupán kevéssé kézzelfogható hasonmása ezeknek az állatoknak.”

A Berlifitzing és Metzengerstein famíliák századok óta viszályban éltek. Ily halálos ellenségeskedés sose keserített még egymás ellen két ily előkelő házat. S a gyűlölködés okát, úgy látszik, egy régi jóslat szavaiban lehet megtalálni:

„Egy nagy névre félelmes bukás vár, ha, miként a lovas úrrá lesz lován, a halandó Metzengerstein diadalmaskodik a halhatatlan Berlifitzing fölött!”

Bizonyos, hogy e szavaknak magukban nem sok értelmük van. De együgyűbb okok is jártak már – nem is olyan régen – ugyanilyen eseményterhes következménnyel. S ráadásul a két birtok – a kettő közvetlenül határos – régóta versengő befolyással volt a kormányzat tetteire. Meg aztán, közeli szomszédok ritkán jó barátok; s a berlifitzingi kastély lakói váruk magas párkányairól valósággal beláthattak a Metzengerstein-palota ablakain. S a főúrinál is nagyobb pompa, amit ott megfigyelhettek, egyáltalán nem volt alkalmas arra, hogy a fiatalabb és nem olyan gazdag Berlifitzing család ingerlékeny érzelmeit csillapítsa. Csoda-e hát, hogy ennek a jóslatnak a szavai, akármilyen ostobák voltak is, sikeresen egymásra haragítottak s haragban tartottak két családot, melyet az örökölt féltékenység minden ösztönzése amúgy is viszályra predesztinált? A jóslat – ha egyáltalán jelentett valamit – annak a háznak végső diadalát látszott jelenteni, amely máris hatalmasabb volt; s természetes, hogy emléke a gyengébb és kevésbé befolyásos félben annál keserűbb indulatot költött.