részlet

Copyright © Füredi Júlia, 2023

Hungarian edition © Jaffa Kiadó, 2023

Minden jog fenntartva!

Borítóterv Tillai Tamás

Felelős szerkesztő Schultz Judit

Felelős kiadó Rados Richárd

Jaffa Kiadó • www.jaffa.hu

ISBN 978 963 475 857 0

Elektronikus változat

eKönyv Magyarország Kft.

www.ekonyv.hu

Készítette Ambrose Montanus

Tartalom

Egyenest a lecsóba

Neked nem való

Neked igen

I. Vezető-e vagy?

Akarod?

Tudod?

Sunáználak

Kvótacsajok

II. Ember-e vagy?

Programozott császár

Hozott anyagból

Gyúrunk, vazze?

Satuban

Magyar vándor

Hátraarc

A lant letevése

Luk egy lavór vízben

III. Micsinálsz?

Bábszínház

Gyere ide!

Mennyi az annyi?

Mind meghalunk

Aranyeső

A viszontlátásra!

Satöbbi extrákkal

Drogdíler

Cikik

Most mutasd meg!

Oly távol és mégis közel

Behálózva

Magamat adom

Vén rókák

Így neveld a sárkányodat!

Orcára borulás

Kézrátétel

IV. Veszedelmes viszonyok

Őrlődés a malomban

Felső polcosok

Csúcsdísz

Keserű édes hármas

Csak kulturáltan!

Biztonsági öv

Diverzitás és énképviselet

Sebezhetőség

Egymásrautaltság

Menet közbeni tanulás

Tisztánlátás

Bizonytalan helyzetek kezelése

Kockázatvállalás

Szenvedő szerkezet

Családom és egyéb állatfajták

V. Önmarcangolás

No sport

Könnyek között

Toronyhiba

Hinta-palinta

Variációk egy témára

A személyiségtípus

Az érem két oldala

Vadhajtások

Parajelenségek

A szépség és a szörnyeteg

Hosszúság

Szélesség

Kis testi hiba

Menjél borbélyhoz!

Láthatatlan másságok

Szex, drogok, rock and roll

2000 hét

Égés kifele

Energiaszelet

Krach

Magányos cédrus

VI. Happy finish

Források

Egyenest a lecsóba

Tegyük ki az asztalra végre, hogy miről szól a vezetés valójában!

Felejtsük el a művi fuck-up nightokat, ahol halált megvető bátornak titulálnak olyan vezetőket, akik egyébként be vannak betonozódva a pozíciójukba. Így aztán nekik semmi nem múlik azon, hogy kiállnak a hibázás gondolatától is maguk alá izzadó hasonszőrűek elé, és elregélnek egy-két sztorit, amelyeket „szerencsésen” megúsztak. De lám-lám, még mindig ugyanazzal a céges autóval indulnak haza a meet-upról…

Felejtsük el a Sinek- és Vaynerchuk-félék korporet coelhói emlőibe elfehéredő ujjakkal kapaszkodókat, akiknek látszólag minden dilemmára van egy magvas megoldó mondatuk, amitől mindenki csak alkalmatlanabbnak és elveszettebbnek érzi magát.

Rántsuk le végre a leplet arról, mit is akar jelenteni, hogy „a vezető is ember”, miközben mindent megteszünk azért, hogy egy percig se látszódjunk annak, vagy ha valaminek mégis, akkor Supermannek vagy Superwomannek.

De mielőtt belelendülnénk a nagy leleplezősdibe, tisztázzunk egy fontos kérdést: hogy jövök én egyáltalán ahhoz, hogy könyvet írjak a vezetésről?

Egyrészt, már írtam egyet a kiégés témájában, és az nagy siker lett – innen a bátorságom. Másrészt, én magam is közel harminc éven át voltam vezetői pozícióban. És ha ez nem lenne elég, mind ez idő alatt HR-igazgatóként több száz vezetőt láttam napi szinten operálni, felemelkedni, óriásit bukni, szerencsétlenkedni, dilemmázni, jókat és rém rosszakat dönteni, helytállni, első héten tanácstalanul bolyongani, és évtizedek múltán ugyanezzel az elveszett tekintettel nyugdíjba vonulni. Egyszóval végigkísérhettem vezetői életutakat a maguk teljességében, és ma is ezt teszem. Magabiztosan állítom, hogy láttam szinte mindent, és az ellenkezőjét is. Egyvalamit azonban nem tapasztaltam, méghozzá azt, hogy nyíltan beszélnénk mindezekről.

Akkor ismertem fel, hogy mekkora szükség van erre, amikor 2021 nyarán belefutottam egy béna fogadásba a LinkedInen. Az egyik ismerősöm arról elmélkedett, mennyire elharapóztak az angol nyelvterületen az olyan, vezetésről szóló könyvek, amelyeknek „csúnya” szavak vannak a címükben, mint a fuck, shit, badass. Azon lamentált, hogy kíváncsi lenne, mikor mer nálunk valaki workshopot tartani például azzal a címmel, hogy a „Faszom Se Akart Vezető Lenni”. Talán a fáradtság, talán a nagy meleg miatt, de azt mondtam: fogd meg a söröm… és odakommenteltem a bejegyzés alá, hogy én tartok egy ilyet, ha van rá jelentkező.

Az első kettőnél még azt gondoltam, hogy ők is fáradtak, melegük van, és felültek a poénvonatra. De amikor három nap alatt százan jelentkeztek, komolyra fordult a dolog. Többé nem bújhattam ki a feladat alól, bármennyire viccnek indult is az egész. Rá két hétre, 55 fővel megalakult a végleges FSAVL csapat, akikkel öt kedden át szorgosan, délutántól késő estig boncolgattuk a vezetői lét valós kérdéseit, zéró szemérmességgel.

Csak hogy lásd, milyen témák voltak terítéken:

✧Kell-e karizma ahhoz, hogy jó vezető legyek?

✧Ha mindenképpen szükséges, tudok-e ilyet növeszteni?

✧Mi van, ha nem szeretnek az embereim?

✧Egyáltalán kell-e, hogy szeressenek?

✧Introvertáltként van-e esélyem vezetőnek lenni?

✧Mi van, ha kineveztek, de rájöttem, hogy nem szeretek vezető lenni, és visszakoznék, de nem akarom a magasabb fizetést meg a járulékos céges firlefrancokat elveszíteni?

✧Megcsináltattak velem vagy ötféle tesztet, és az jött ki, hogy nem lennék jó vezető, de mégis ovi óta mindenki engem követ. Hogyan bizonyítsam be a feletteseimnek, hogy a tudomány téved?

✧Hogyan ne legyek olyan főnök, mint amilyen nekem van?

✧Nálunk a szakértői karrier a szeniorságnál megreked – a fizetéssel együtt –, ezért az egyetlen módja annak, hogy feljebb lépjek, az, hogy vezető leszek. Szakértőnek jó vagyok, de honnan tudom, hogy vezetőnek is jó lennék?

✧Hogyan tudok nőként olyan vezető lenni, akire nem sütik rá lépten-nyomon a baszatlan picsa jelzőt, amikor pedig csak próbálok ugyanúgy működni, mint a férfiak? Ha sikeres akarok lenni felső vezetőként, nincs más lehetőségem, csak az, hogy férfiként viselkedjek?

✧Semmilyen leadership academy nem készített fel arra, amiről ez a vezetősdi igazából szól. Akkor most kezdhetem az alapoknál?

✧Minden évben kijön valami új leadership style, trend, honnan tudhatom, hogy mi az, ami a legbejövősebb, és tényleg működik?

✧Olyan egyedül érzem magam, úgy megosztanám a dilemmáimat, a frusztrációimat, de kivel tehetem? Kiben bízhatok meg?

✧És legfőképp: VALAKI MEG TUDNÁ MONDANI A TUTIT?!

Szóval ilyen, meg ezer hasonló kérdést tettünk ki az asztalra, és szedtük atomjaira őket.

Számomra három óriási tanulsága volt a FSAVL workshopnak:

✧Az egyik az, hogy ha teret adunk neki, akkor a vezetők szívesen osztják meg a legbensőbb gondolataikat is egymással! Az önzetlenség, a támogatás, a nem beleszállós-trollkodós, sokkal inkább elgondolkodtató kérdések elementáris felismerésekhez tudnak vezetni.

✧A másik, hogy szart se érnek a vezetői MBA-k, céges leadership academyk, mert a legfontosabbakról soha nem beszélnek. (Mi meg pont fogunk. Olvass csak tovább!)

✧A harmadik tanulság pedig az volt, hogy mindegy, hogy évtizedek óta vezetsz, vagy két hete, vagy csak azon gondolkodsz, hogy egyszer majd esetleg te is vezető szeretnél lenni, vagy csupán örök beosztottként szeretnéd megérteni a főnökeidet – a vezetői lét és működés mozgatórugói mindenkit intenzíven foglalkoztatnak.

Így aztán igen, vettem magamnak a bátorságot – mondjuk, nem kellett hozzá sok –, és összeszedtem mindazokat a témákat, amelyek szerintem mindannyiunkat foglalkoztatnak.

Látni fogod, hogy kivesézzük a vezetői identitás kialakulását a pozíció elnyeréséig. Aztán sorra vesszük a teljes vezetői életutat a kezdetektől a végjátékig. Szó lesz arról, hogy melyek a hivatalos és a valós tevékenységek. Végigpásztázzuk a környezetet, amelyben ezeket megvalósítod, legyen szó a korporet közegről vagy akár a családi vállalkozásról. Megismerkedünk közelebbről azokkal a szereplőkkel, akik támogathatnak, és akikkel a mindennapi harcaidat vívod. Megnézzük, te hol vagy ebben az egészben. A cél az, hogy a folyamat minél több pontján megálljunk, és sorra vegyük a vezetői lét és működés buktatóit, a röhejes helyzeteket, a visszásságokat, a döntési pontokat, a nehézségeket – egyszóval: a valóságot, tabuk és kamuk nélkül.

Ez persze nem jelenti, hogy vezetőnek lenni érfelpattintós sztori. De a cintányéros sikerek, a dicsekvős, harminckét foggal mosolygós csapatfotók, a vésett üveg marokkövek úgyis lépten-nyomon szembejönnek a közösségimédia-felületeiden. Rájuk nézel, és belülről esz a fene, hogy vajon miért van az, hogy másoknak minden sikerül? Mit tudhatnak ők, amit te nem? Miért van az, hogy csupa rosszat hallasz valakiről a piacon, sorra hagyják ott az emberei, mert igazi görény hírében áll, közben meg látszólag egyre csak szárnyal felfelé? Na, ezért is kell a függöny mögé néznünk.

Neked nem való

Mielőtt azonban nagy lendülettel belecsapnánk a lecsóba, álljon itt egy figyelmeztetés: ki ne olvassa ezt a könyvet?

✧Nem neked való, ha úgy gondolod, mivel te olyan szerencsés voltál, hogy a legdrágább vezetőképző iskolába fizettek be, a legjobbaktól tanulhattál, így aztán mindent tudsz.

✧Nem neked való, ha úgy érzed, előtted nincs titok. Szakértőkkel kielemeztetted magadat és az embereidet, már tudod, hogy ki piros-kék-zöld-hupilila, 1-es, 3-as vagy bármely másik prímszám, így aztán a tuti tesztkottádból lehozod az egészet.

✧Nem neked való, ha azt tűzted ki életcélul, hogy harmincöt, de legkésőbb negyvenéves korodra felső vezető akarsz lenni (vagy akár már partner/leadership tracken vagy), és nem engedheted meg magadnak, hogy bármi elbizonytalanítson.

✧Nem neked való, ha elhiszed, hogy csak „nekik” sikerülhet. Bárkik is azok az ők.

✧Nem neked való, ha attól tartasz, mi lesz, ha elolvasod, és rájössz, hogy akár belőled is lehetne vezető.

✧Nem neked való, ha azt gondolod, hogy nincs új a nap alatt. (Mi nem is a napos oldalról fogunk beszélni.)

✧Nem neked való, ha azt gondolod, vezetőnek lenni a legjobb, legnemesebb, legcsodásabb kihívás a világon, és nincs szükséged a negatív hangokra.

✧Nem neked való, ha az a félelmed, hogy ha meglátják mások ezt a könyvet a polcodon, azt hiszik majd, hogy bizonytalankodsz. Azt kell hazudnod, hogy valakitől ajándékba kaptad, de bele se néztél. „Mekkora bunkó volt az illető!” (Persze az avatott szem messziről kiszúrja a szamárfüles oldalakat, de ígérem, ez a mi titkunk marad.)

✧Végül: tedd vissza a polcra, ha zavarnak a csúnya szavak, pláne leírva, pláne egy nőtől. Rábasztál.

Neked igen

Most, hogy valszeg kiegyeltük és elvesztettük azokat, akik az előzőekben magukra ismertek, lássuk, ki maradjon? Neked szól a könyv:

✧Ha álmatlan éjszakáid vannak a dilemmáid, kétségeid miatt. De úgy érzed, a főnököddel nem osztod meg ezeket, mert nem akarod, hogy felmerüljön benne, hogy esetleg alkalmatlan vagy. A vezetőtársaidnak nem kínálod oda a verőered, még felhasználhatják ellened. A beosztottaid előtt meg nem akarod magadat gyengének, esendőnek láttatni.

✧Ha azt gondolod, hogy bizonyos dolgok csak veled esnek meg. (Látni fogod, hogy nem.)

✧Ha vezetőt vagy vezetőjelöltet coacholsz, mentorálsz.

✧Ha azt hitted, a vezetősdi jó buli lesz, de a gyakorlat mellbevágóan más.

✧Ha izgat, hogy vezető legyél majd egyszer, de még sok a nyitott kérdés, és nem tudod, kihez fordulj. Ha szeretnéd tudni, hogy mi mindent foglal magában a feladat, és milyen buktatókra készülj.

✧Ha úgy tűnik, te mindig rossz főnököket fogsz ki. Akkor most benned van a hiba?!

✧Ha csak kapkodod a fejed a legújabb tuti receptek láttán, és nem tudod, hogyan lehetne belőled jó vagy még jobb vezető.

✧Ha az eddig tanult módszerek egyikét sem igazán érzed a magadénak.

✧Ha családi vállalkozásban tengeted a napjaidat, és szeretnéd megérteni, miként lehet érvelni egy családtag kinevezése mellett vagy éppen ellene, és hogy mi a helyzet az utódlással.

✧Ha vállalkozóként elkezdenél növekedni, de nem tudod, hogyan lehet egy csapatot eredményesen vezetni.

✧Ha introvertáltnak tartod magad, és úgy érzed, emiatt a vezetés nem lehet a te utad, pedig motoszkál benned, izgat a lehetőség.

✧Ha eleged van a happy-shiny verziókból, és látni akarod a vezetést a maga pucér valójában.

Nos, ha még mindig itt vagy, akkor hivatalosan is hadd köszöntselek: szia. Engedd meg, hogy tegezzelek; egyrészt, mert valószínűleg én vagyok az idősebb. (Neked is eljön majd ez az idő, ne kárörvendj!) Másrészt, ebben az egészben együtt vagyunk: társak, bajtársak, akár barátok is. Ez pedig nem engedi a távolságtartást. Szóval lazíts a nyakkendődön vagy a farmered övén, rúgd le a tűsarkúdat vagy a tornacsukádat, és kezdjünk bele!

I.
Vezető-e vagy?

Amikor azon igyekszünk, hogy megértsük a vezetés lényegét, rengeteg tévhittel találkozunk. A mai napig tartják magukat az olyan hibás elképzelések, mint hogy a vezetés valamiféle művészeti ág vagy intellektuális próbatétel. Hadd soroljak fel néhányat a legfélrevezetőbbek közül:

✧Ha CEO vagy, medálokkal dekorált tábornok vagy, akkor vezető vagy.

✧Ha eddig nem haltál meg, akkor szenioritásodnak köszönhetően vezető vagy.

✧Ha világot megváltó, globális feladatokon ügyködsz, akkor vezető vagy.

✧Ha népszerű vagy, és mindenki kedvel, akkor vezető vagy.

✧Ha híres vagy, és mindenki ismeri a neved, akkor vezető vagy.

✧Ha minden ellenfeledet legyőzted, akkor vezető vagy.

✧Ha gazdag vagy, akkor vezető vagy.

✧Ha jól tudod kifejezni magad, akkor vezető vagy.

✧Ha tudományos fokozatok tobzódnak a neved előtt, akkor vezető vagy.

Rengeteg ember rendelkezik a felsoroltak akár mindegyikével, és mégsem vezetők. Ugyanakkor számos ember ezek közül egyikkel sem bír, mégis azok. Az egyik legnyomasztóbb dolog a tipizálással kapcsolatban, hogy egy olyan abszolút eszményképhez próbálunk igazodni, aminél látva látszik, hogy hiányosságaink vannak. Lesznek, amiken tudunk dolgozni (hahó, coachok, mentorok!). És lesznek, amiken ha karikába feszülünk, se fogunk tudni változtatni. Ha vizuális típus vagy, képzelj el egy kulcslyukat a zárban. A lyuk merev formája nem engedi, hogy a te kulcsod hibátlanul beleilleszkedjen. Először finoman próbálod igazgatni, aztán erőteljesebben reszeled, míg látod, hogy ugyan belecsusszan a zárba, de nem forog. Bizonyos részeit pedig tutira sosem fogod tudni keresztülszuszakolni a lyukon. Ennek a frusztrációját élik meg vezetők és aspiránsok milliói naponta. Mert az ideálkép nincs tekintettel a te és a csapatod tulajdonságaira.

Ez ugyanaz a helyzet, mint amikor pontosan hat kockából álló hasizmot szeretnél, amilyennek az ideálisat leírják. De nem mindenkinek van hat. Hiába gyűröd a felüléseket reggeltől estig a legjobb edzővel, neked sosem lesz meg. Lehet, hogy eléred a tökéletes ötöt, de a hatodik nem lesz meg, mert anatómiailag nem így vagy összerakva. És persze lehet ezen vekengeni, meg erőltetni, de már az elejétől veszett fejsze nyele a dolog. A vezetés ugyanilyen. Az aktuális trendek mindig azzal kecsegtetnek, hogy el lehet érni a tökéletes vezető képét. Arról már ne is beszéljünk – de fogunk –, hogy ez a kép többnyire férfiakra íródik. Elég egyetlen vezetői álláshirdetést elolvasnod, csupa olyan jelzővel fogsz találkozni, amelyek sokkal erőteljesebben kötődnek a társadalomban a férfiaktól elvárt viselkedési sztereotípiákhoz, és amelyekkel legutoljára legjobb esetben is Nagy Sándort vagy Napóleont írták le.

Az tűnik általánosan elfogadottnak, hogy a vezető kilóg a sorból, kiemelkedik, valamiben átlagon felüli, és ezért kiválasztott. Ez azonban két megfontolandót is elénk dob: kinek a kiválasztási szempontrendszerét tekintjük érvényesnek, és leginkább miért? Az évezredek óta formálódó vezetői szerep sztereotípiái erőteljesen hadvezérek, uralkodók, politikusok és egyházfők viselt dolgainak, megénekelt sikereinek és bukásainak értelmezésére épülnek (Lapozd fel Szun-ce, Konfuciusz, Macchiavelli ezen témákban született írásait.) Sokan vannak, akik azt gondolják, hogy a jó vezető jellemzőinek listája az eltelt idő óta ugyan némileg változott, de egyes tulajdonságok örök érvényűek. Ők azok, akik szívesen hangoztatják, hogy „nincs új a nap alatt, hisz már a régi görögök is megmondták”, és a sztoikusokat, vagy Platónt és Szókratészt idézik. (Nem bizonytalanítanálak el már rögtön a könyv elején, de muszáj megjegyeznem, hogy ez utóbbi nemes gondolkodók szentül hitték például, hogy a mutálás, vagyis a kamaszodó fiúk hangjának mélyülése azzal van összefüggésben, hogy a pasik heregolyói, mint egy hatalmas falióra súlyai, idővel nemcsak nagyobbra nőnek, de ezért egyre nehezebbek is lesznek. Szerintük ez az, ami a hangszálakat is magával rántva idézi elő a mélyebb hangot. Nem azt állítom, hogy sok mindenben nem lehetett igazuk, de talán érdemes haladnunk a korral, és figyelembe venni az azóta megszerzett globális tudást az életről és a tökösségről – minden értelemben.)

Az elvárt vezetői képességek spektrumának egyik végén helyezkednek el a nem-konvencionális működési módok: az ambíció, a talpraesettség, a karizma, a világos beszéd, az eltökéltség, a céltudatosság, sokszor az agresszió, a konfliktusosság, (pl. Néró, Hitler, Jeanne d’Arc, Margaret Thatcher). Míg a spektrum másik végén találod az alázatot, a szolgálatot, a szorgalmat, a csendes ellenállást, a kitartást és a humán alapértékek vagy valamilyen „ügy” iránti elköteleződést (Teréz anya, II. Erzsébet, Gandhi, Nelson Mandela, a Dalai Láma). És hogy csavarjunk még egyet a vezetővé választódás témáján, mindenképp be kell hoznunk a legnagyobb dilemmák egyikét: vajon vezetőnek születünk-e, vagy hosszas fejlesztés révén válhatunk azzá, vagy a körülmények szerencsés összejátszása a rendező erő? Hiszen ha eleve elrendeltetett, istenadta tehetségünk van hozzá, akkor valószínűsíthető, hogy a fejlesztés csak még jobbá tehet bennünket, sőt a körülményeinket is úgy alakítjuk, hogy helyzetbe hozzuk magunkat. Így ez sima liba, nem igaz?

De mi a helyzet azzal a rengeteg emberrel, akik nem rendelkeznek az imént felsorolt, a közmegegyezés által alapvetően szükségesnek ítélt tulajdonságokkal? A semmiből hogyan csinálhatunk valamit? Bárcsak ilyen egyszerű lenne! Mint a szürkének, a válasznak is legalább ötven árnyalata létezik. HR-vezetői tevékenységem során nem egy és nem kettő olyan „vezetővel” találkoztam, akinek az ajtaján coachok sora fordult ki az első felmérő beszélgetés után, állítva, hogy az illető fejlesztésre alkalmatlan. (Más kérdés persze, hogy sokan egy szerény, de nem sértő összegért mégiscsak megpróbáltak a fából vaskarikát hegeszteni, mondván, nincs olyan ember, akiből ne lehetne a nullából plusz egyet kihozni.) Az első sorból voltam tanúja olyan professzionális képzésen átesett vezető szárnyalásának, akinek az „előtte” képe sokkal vonzóbb és alkalmasabb volt, mint az újratervezett, „utána” énje. A fejlesztés során olyan tulajdonságait erősítette a program, amelyek által sikerült egy rugalmas (sokszor túlzottan is az), de alapvetően együttműködésre, mások emberszámba vételére hajlandó vezetőből mindenkin átgázoló, korábban szeretett munkatársait emberi méltóságában megsértő vadbarmot kreálni. Mondhatnám a hepiend jegyében, hogy elnyerte méltó büntetését, és csúfosan megbukott. De sajnos ma is CEO pozícióban trappolja szét a gondjaira bízott vállalatot. Viszont idegen nyelven megírt, címeres, pecsétes papírja van róla, hogy jól kiképezték. Vagy vegyük például azt, aki „krízismenedzserként” erőből tolja át a megbízását, sutba dobva mindent, amit valaha a vezetésről látott, hallott. A korporet világ tobzódik az ilyen és hasonló sztorikban.

Így tehát, amikor az ellentipológiáról beszélünk, én abból indulok ki, hogy a rátermettség első és legfontosabb ismérve az, hogy valaki szeretne-e vezetni. Mert ha igen a válasz, akkor stabil alapról indulunk. Most szinte hallom, ahogy felhördülsz, hogy jó, jó, én is imádok főzni, csak nem tudok, de hiába könyörögnek a hozzátartozóim, akkor is fogok! Attól máris jó lesz a kaja, amit főzök?! Nos, itt jön be az, hogy ha szereted, akkor feltehetően nyitott vagy, foglalkozol vele, gyakorolsz, fejleszted magad. És bár talán sose leszel egy Gordon Ramsay, de messze földön híres leszel az omlettedről, és boldogan eszik majd a főztödet. Egyetértek veled, hogy a vezetés ennél összetettebb feladatnak látszik. De ez leginkább azért van így, mert még hiszel abban, hogy vezetni a kiválasztottak előjoga. (Látod, a főzésnél ez az érv már rögtön megbukik!)

És itt rögtön ráfordulhatunk arra a kérdésre, hogy miben is áll a vezetés. A vezetés nem más, mint hogy foglalkozol az embereiddel. Nem több és nem kevesebb. Persze befigyel az is, hogy a vezetést mint foglalatosságot túlmisztifikálják. Ezért részben a vezetők, részben a háer szakma tehető felelőssé.

Hiszen nincs is annál egyszerűbb dolog, mint hogy leszórom magamról az emberekkel való foglalkozás terhét – mert lássuk be, elég nyűgös dolog tud lenni. A háer pedig lelkesen ugrott rá már száz évvel ezelőtt is a lepattanóra. A vezetők boldogok, mert valaki másé lett a feladat. A háer pedig megragadta az alkalmat, és azóta is erre alapozza a létjogosultságát. Egy probléma azonban máris látszik: kézen-közön elveszett az ember, a munkatárs! Egy félresikerült pingpongmeccs labdájává vált. Mert valaki olyan foglalkozik vele, aki nem látja a mindennapi tevékenységét, a konfliktusait, a nehézségeit, az örömeit, a dicsekednivalóit. A vezető pedig – az emberekkel való foglalkozás híján – csak arra tudja használni elrenyhült kapcsolatépítő izmait, hogy kitöltse a háer által végeláthatatlan mennyiségben az orra alá tuszkolt adminisztratív feladatok táblázatait. Mert mindenki igyekszik a saját seggét védeni a folyamatban. Az egyetlen valós visszajelzés pedig az, amikor a munkatársnál betelik a pohár, és komótosan elsétál a lenyugvó nap irányába. Ekkor elkezdődik az egymásra mutogatás, hogy ki nem végezte megfelelően a dolgát. Miért is lenne ezek után szexi vezetőnek lenni? Az elsorvadt izmainkat újra fel kell építeni. Ha az akarat meg is van, oda a lelkesedés, amikor azzal találjuk szembe magunkat, hogy vezetőnek lenni mágikus dolog, ami jócskán túlmutat a kiválasztottság kritériumain, mert hát az emberekkel dolog van. Nem is kevés. De az az eszménykép, az éppen trendi lídersip sztájl, amelyet a céges értékek mentén alkottak meg, vagy az aktuális szakirodalomból átszivárgó kurzuson tanítanak, elérhetetlennek és bazi sok munkának tűnik. Kinek van erre ideje, energiája, kapacitása, és főleg még több ideje? Á, akkor inkább bele se kezdek! Maradjon minden a régiben, a nyugdíjig csak kihúzzuk valahogy!

Összefoglalva: az én állításom az, hogy bárkiből lehet vezető, ha képes és hajlandó kapcsolatot kialakítani másokkal, és ezeket folyamatosan ápolni. Ehhez pedig leginkább az EMBER-ségre van szükség.

Most, hogy lefektettük az alapokat, keressük meg a válaszokat a két legégetőbb kérdésre: Akarod? Tudod?

Forgalmazza:
eKönyv Magyarország Kft.
www.ekonyv.hu

Felhasznált betűtípusok
Figtree – SIL Open Font License
Noto Sans Symbols 2 – SIL Open Font License
Noto Serif – Apache License 2.0
Source Serif 4 – SIL Open Font License
Spectral SC – SIL Open Font License