Király Anikó

Jó a vége!

részlet

Szöveg © Király Anikó, 2022
Borító © Szabó Vince, 2022
Belső grafika © Király Anikó, 2022

Kiadta a Menő Könyvek, a Manó Könyvek Kiadó Kft. imprint kiadója.
A Manó Könyvek Kiadó az 1795-ben alapított Magyar Könyvkiadók és Könyvterjesztők Egyesülésének tagja. 2022
1086 Budapest, Dankó utca 4–8.
www.menokonyvek.hu
Felelős kiadó: Kolosi Beáta ügyvezető igazgató

Minden jog fenntartva.

Felelős szerkesztő: Kertész Edina
Olvasószerkesztő: Dér Adrienn
Műszaki vezető: Rácz Julianna

ISBN 978 963 584 275 9

Elektronikus változat
eKönyv Magyarország Kft.
www.ekonyv.hu
Készítette Ambrose Montanus

A balszerencsétlenítés folytatódik

– Ne már, srácok! Nem fogjuk megnézetni a diósvámhatári nyugdíjasklubbal a 21 Jump Streetet, sem az Azt, sem a Démonok közöttet. Azt akarjátok, hogy szívrohamot kapjanak, vagy mi a fene? – futotta át Gabi a Bálint, Dani és Andris által kreált filmlistát.

Még tisztán emlékezett rá, amikor Alexszel együtt megnézték a Démonok között mindkét részét Erika kanapéján előző évben, halloweenkor. A fiú szinte egész idő alatt a karját szorongatta. Gabi pedig minden percét imádta. Főleg azt, amikor Alex valami hülye kifogással kiharcolta, hogy a kanapén aludhasson. Gabi tudta, hogy csak azért maradt náluk, mert a film után nem mert egyedül hazamenni. És amikor Erika már aludt, Gabi kiosont Alex mellé a kanapéra. Azután az este után igyekezett még több ijesztő filmet betervezni a mozis estjeikbe, aminek mindig az lett a vége, hogy ketten aludtak a kanapén. Idővel valószínűleg Alex is rájött a turpisságra, túl okos volt hozzá, és onnantól kezdve nem is néztek mást, csak horrorfilmeket.

Gabi az egészet fájdalmasan messzinek érezte. Most itt volt egy erdei kunyhóban a balszerencsés babákkal, miközben azon vitatkoztak, hogy mit nézessenek meg az öregekkel.

– És egyáltalán, mi a fene az a Meg?

– Te nem tudod, mi az a Meg? – nyögte Andris, miközben Danival meg Bálinttal egy kanapét próbált betuszkolni az ajtón, lassan háromnegyed órája. Az, hogy az L alakú kanapé befér-e majd egyáltalán a konyhasarokkal egybenyitott nappaliba, legalább olyan bizonytalan volt, mint a bútordarab stabilitása. Két lába eleve hiányzott, így Bálint a maradék hatot fejszével csapta le. Ez logikusabb lépésnek tűnt, mint kiékelni az egészet, meg aztán tűzifára is szüksége volt, mivel a kis faház, ami már majdnem az erdőben volt, szinte a vasúti sínek mellett, nélkülözte a központi fűtést. Lea első benyomása Bálint új otthonáról az volt, hogy a testvéréből favágó lett: a borostás arc, a kockás ing, a mellény és a bakancs stimmelt is, de ahogy a fejszét tartotta, az valami gyalázatos volt. Tulajdonképpen csodaszámba ment, hogy még mind a tíz ujja a helyén volt. Ha az édesanyjuk látta volna, a fejszével üldözte volna haza a fiát.

– Dani, kérlek magyarázd már el neki, hogy mi az a Meg!

– Olyan, mintha egyszerre néznéd a Cápát meg a Halálos irambant, csak a cápa itt egy m-megalodon, az autók meg víz alatti kütyük.

– És Jason Statham a főszereplő – egészítette ki Andris.

– Ennek semmi értelme – rázta a fejét Lea. – A megalodonok három és fél millió évvel ezelőtt kihaltak, de nem tudják pontosan, hogyan is nézhettek ki, mert többnyire csupán fogak meg csigolyák kerültek elő belőlük. A legnagyobb fog, amit találtak, tizennyolc centiméteres. A tudósok úgy gondolják, hogy leginkább egy husisabb fehér cápához hasonlított, és tizenöt-tizennyolc méteresre nőhetett. Így nem csupán a legnagyobb cápa, de a valaha élt legnagyobb hal is volt. A lényeg azonban az, hogy már kihalt. Szóval, hacsak Jason Statham nem egy kapafogú őselefánt, akkor nem sűrűn találkozhatott egy megalodonnal.

Bálint kanapéjának egyik fele, az, amelyiket éppen Bálint tartott, és már bent volt a házban, nagyot csattant a padlón.

– Te nem tudod, ki az a Jason Statham? Nem lehetsz a rokonom!

– Engem inkább az aggaszt, hogy mikor fog felrobbanni a feje ettől a sok információtól – ordította Andris. – Vajon egyszer hasznát veszi azoknak a dolgoknak, amiket raktároz? Mert nekem feleslegesnek és fájdalmasnak tűnik.

– Andris, attól, hogy te kint vagy az udvaron, én meg bent, még tökéletesen hallak. Tekintettel arra, hogy alig öt méterre állsz tőlem – sértődött meg Lea.

– Akkor egyenesen tőled kérdem: nem fáj néha a fejed?

– Legfeljebb tőled, meg attól, hogy Bálint hajszárítóval próbálja meg kifűteni a házat.

– Látod, Andris – dobta le a reménytelen filmes listát Gabi a konyhapultra, amiről aggasztó mennyiségű porréteg szállt fel. – Bálint nem szégyell hajszárítót használni, pedig szőrös az arca.

– Csak azért mertek égetni, mert biztonságban érzitek magatokat a kanapé mögött.

– Téged nem égetünk, viszont az jó lenne, ha a házigazda égetne valamit a kandallóban, mert meg lehet itt fagyni.

– Mintha már említettem volna neked egy fűtési alternatívát… – karolta át Danit Andris, mire Gabi felvonta a szemöldökét.

– Azt a fűtési alternatívát már kisajátítottad magadnak.

Andris erre megbotlott a kanapé aljában, rázuhant, égett a feje a bénázástól és Gabi megjegyzésétől, de legalább sikeresen megmozdította az ajtóban elakadt kanapét, így néhány perccel később onnan figyelték, hogyan küzd meg Bálint az emberiség egyik legősibb furmányával, a tűzrakással.

– Ne aggódjatok, szerintem több döglött galamb nem pottyan le a kéményen – piszkálta a kanapé lábaiból rakott szánalmas tüzet, miközben a sarokba állított hajszárítókkal szemezett. Eközben Andris a Bálint kézfején húzódó piros karcolást nézte.

– Mi történt a kezeddel? Megsütötted hajszárítóval?

– Valaki rávágott egy kötőtűvel – mondta Bálint kissé szórakozott arckifejezéssel, amit Andris eléggé gyanúsnak talált, ám nem volt ideje faggatózni, mert Bálint becsukta a kis kályha ajtaját, és összecsapta a tenyerét. – Most már égnek a lábak.

– Ha nem is lesz melegebb itt bent, mint, mondjuk, egy húspultban, ez már akkor is győzelemnek számít – lapogatta meg a hátát Gabi.

– Ez a beszéd! Na, gondolom, tisztában vagytok vele, hogy bár ebédre hívtalak meg benneteket, itt komoly cserekereskedelem zajlik, úgyhogy amíg ti pókhálótlanítottátok a galériát, addig összeütöttem nektek egy szerény kis ebédet.

Azzal Bálint mindannyiuk kezébe nyomott egy-egy bögre instant levest. A bögrék némelyikének lecsorbult a széle, némelyiknek meg hiányzott a füle. Már takarosnak sem igen lehetett volna nevezni őket.

– Frissen forraltam – tette hozzá büszkén. – Aki repetát szeretne, az szóljon, mert még van vagy húsz zacskóval ott, ahonnét ez a finomság jött.

Tartalom

A balszerencsétlenítés folytatódik

A búcsú. Nem a végső, hanem egy sima falusi

Ne nézz vissza, különben a sejhajodba kap a múlt!

Döme

Lea

Andris

Gabi

Dani

Egy másik péntek 13. története, 2019 decemberében

Ön itt áll! A köszik helye

Forgalmazza:
eKönyv Magyarország Kft.
www.ekonyv.hu

Felhasznált betűtípusok
Prompt – SIL Open Font License
Libre Baskerville – SIL Open Font License
Noto Serif – Apache License 2.0
Roboto Condensed – Apache License 2.0