A személy- és vagyonvédelmi tevékenység rendészete

Szerkesztette

Christián László, Lippai Zsolt

Budapest, 2022

Szerzők

Christián László

Haspel Orsolya

Kovács Sándor

Lippai Zsolt

Majorné Hegyes Anikó

Tihanyi-Tóth Tímea

Szakmai lektor

Dr. Szabó Csaba

Kiadja a Nemzeti Közszolgálati Egyetem

Ludovika Egyetemi Kiadó Iroda

A kiadásért felel: Deli Gergely rektor

Székhely: 1083 Budapest, Ludovika tér 2.

Kapcsolat: kiadvanyok@uni-nke.hu

Felelős szerkesztő: Karácsony Fanni

Olvasószerkesztő: Resofszki Ágnes

Korrektor: Pokorádi Zsófia

Tördelőszerkesztő: Stubnya Tibor

Nyomdai kivitelezés: Pátria Nyomda Zrt.

Felelős vezető: Orgován Katalin vezérigazgató

ISBN 978-963-531-633-5 (nyomtatott)

ISBN 978-963-531-634-2  (elektronikus PDF) | ISBN 978-963-531-636-6  (ePub)

© A szerkesztő, 2022

© A szerzők, 2022

© A kiadó, 2022

Minden jog védve.

Tartalom

Előszó

A Rendészettudományi szaklexikon releváns fogalmi meghatározásai

Christián László – Lippai Zsolt: A magánbiztonság jogi alapjai

Alaptörvény (Magyarország Alaptörvénye)

2012. évi C. törvény a Büntető Törvénykönyvről (Btk.)

A szabálysértésekről, a szabálysértési eljárásról és a szabálysértési nyilvántartási rendszerről szóló 2012. évi II. törvény (Szabs. tv.)

A 2013. évi V. törvény a Polgári Törvénykönyvről (Ptk.)

A magánbiztonsági tevékenység jogforrásai

A személy- és vagyonvédelmi, valamint a magánnyomozói tevékenység szabályairól szóló 2005. évi CXXXIII. törvény szerinti szabályozás (SzVMt.)

Tömegrendezvény-szervezői tevékenység

Christián László: A rendészet komplex rendszere

Komplementer rendészet

Önkormányzati rendészet

Egyes rendészeti feladatokat ellátók

Polgárőrség

Országos Polgárőr Szövetség (OPSZ)

Tihanyi-Tóth Tímea: A személy- és vagyonvédelem rendészetének eljárásjogi alapjai

Hatósági ügy

Kérelemmel kapcsolatos rendelkezések

Idézés

Döntés

Hatósági bizonyítvány

Hatósági nyilvántartás

Hatósági ellenőrzés

Jogorvoslat

Fellebbezés

Tihanyi-Tóth Tímea – Lippai Zsolt: A rendőrség szerepe és feladatai a személy- és vagyonvédelem vonatkozásában

Az SzVMt.-ben meghatározott engedélyezéshez és bejelentéshez kötött tevékenységekkel kapcsolatos közigazgatási hatósági eljárások lefolytatása

Természetes személy által kezdeményezhető eljárások

Vállalkozások mint ügyfél által kezdeményezhető eljárások

Bejelentés magánnyomozói, vagyonvédelmi rendszert tervező, szerelő tevékenység végzésére

Bejelentés személyi változásról (vezető tisztségviselő, foglalkoztatottak adataiban bekövetkező változás)

Természetes személy és vállalkozások által kezdeményezhető eljárások

Majorné Hegyes Anikó: Rendőrhatósági ellenőrzés

Általános szabályok

Ellenőrzési terv

Az ellenőrzés eszközei

A tevékenység ellenőrzésének akadályai

Az ellenőrzés dokumentálása

A jegyzőkönyv tartalmi elemei

Az ellenőrzés eredményeképpen feltárt jogsértések szankcionálása

Természetes személyek ellenőrzése

Vállalkozások ellenőrzése

Felügyeleti bírságra és eljárási bírságra vonatkozó szabályok

Végrehajtás elrendelése és foganatosítása

Értékeléssel és jelentéssel kapcsolatos kötelezettségek a rendőrség vonatkozásában

Haspel Orsolya: A tevékenység személyes végzésével kapcsolatos kötelezettségek

Formaruha

Igazolvány

A rendészeti képzés és a kiegészítő képzés elvégzése

A személy- és vagyonvédelmi tevékenységet végzőkre vonatkozó szabályok

Felhívás csomag tartalmának, járműnek és szállítmánynak a bemutatására

Létesítmény őrzése

Testi kényszer alkalmazása

A személy- és vagyonőr által alkalmazható eszközök

Eljárás a bűncselekmény vagy szabálysértés elkövetésén tetten ért személlyel szemben

A vállalkozások főbb kötelezettségei és jogosultságai

Kovács Sándor: Rendészeti feladatokat ellátó személyek

Személyek köre, szervezete

Alkalmazási feltételek

Intézkedési kötelezettség

Intézkedés kikényszerítése

Hivatalból fellépés módja

Alkalmazható intézkedések

A kényszerítő eszközök és a szolgálati lőfegyver birtoklásának szabályai

Az intézkedéssel, kényszerítő eszköz alkalmazásával szembeni panasz

Lippai Zsolt: A fegyveres biztonsági őrség

A szervezet múltja

FBŐ-jogviszony létesítése

A Fegyveres Biztonsági Őr szakképesítés, képzés

Fegyveres Biztonsági Őrség létrehozása, szervezeti felépítése

FBŐ-szervezetekkel kapcsolatos hatósági jogkör gyakorlása

Rendőrségi hatósági jogkör gyakorlása az FBŐ-vel kapcsolatban

Elöljárók és alárendeltek, szolgálati beosztások

Az őrség tagjainak felszerelése

Műszaki-technikai és elektronikus megfigyelőrendszer működtetése

Az őrzött létesítmények műszaki-technikai berendezése

Az őrség tagjainak munkaideje, szolgálati formák

Az FBŐ együttműködési kötelezettsége

Az FBŐ-tevékenységet meghatározó releváns jogszabályok

Felhasznált irodalom

Előszó

Tisztelt Olvasó!

Olyan hiánypótló művet tart a kezében, amelynek küldetése, hogy eligazodást nyújtson a személy- és vagyonvédelmi tevékenység rendészetével kapcsolatos legfontosabb kérdésekben, rendkívül széles körű ismeretanyagot átfogva.

Az állam, közbiztonsággal kapcsolatos jogosítványai érvényesítése érdekében, kiindulva abból, hogy a közrend a nemzet felemelkedését szolgáló alapérték, kinyilvánította azt, hogy a közrend és a közbiztonság fenntartásához elengedhetetlen a rendészeti feladatokat ellátó személyekkel való, törvényben szabályozott együttműködés. A jogalkotó ezen szabályozás keretében rendelkezik a tevékenység állami törvényalkotású feltételrendszerének megalkotásáról, amely az alkotmányos tulajdonvédelem egyfajta kiteljesítését is szolgálja. Annak kereteit teremti meg, ami a magán- és köztulajdon, ezáltal a személy- és vagyonvédelem szakmai szintjét emeli professzionális magaslatokba.

A magán- és közbiztonság megteremtésében érintett, rendészeti feladatot ellátó szereplők vonatkozásában gyakorolt hatósági jogkör rendkívül érdekes és összetett képet nyújt. A rendőrség a személy- és vagyonvédelmi tevékenységet ellátó vállalkozások számára a tevékenység folytatásához szükséges engedélyt, míg a természetes személyek részére az annak gyakorlásához elengedhetetlen hatósági igazolványt adja ki, arról közhiteles hatósági nyilvántartást vezet, továbbá ellátja az azzal kapcsolatos fegyverengedélyügyi és egyéb igazgatásrendészeti feladatokat is.[1] A rendőrhatósági engedélyhez kötött tevékenység folytatását folyamatosan, az adminisztratív és a helyszíni ellenőrzés eszközeivel felügyeli, illetőleg tevékenyen vesz részt a személy- és vagyonőrök oktatásában és vizsgáztatásában is.[2] Abban a szakmai tevékenységben, amelynek lényeges eleme, hogy a szolgáltatást a magánszféra, a biztonsági vállalkozás adja, és annak tartalmát a magánjog által szabályozott, tág keretek között megkötött polgárjogi szerződés tölti ki, aminek jellemzője a forma szabadsága és az egyenrangú felek mellérendeltsége.

A Nemzeti Közszolgálati Egyetem Rendészettudományi Kar Magánbiztonsági és Önkormányzati Rendészeti Tanszék 2013/14-es tanévben történt megalakulása óta intenzív és tudományos alapozómunka és képzésfejlesztés vette kezdetét a mindennapi oktatás mellett. A tanszék munkatársainak elkötelezett munkája eredményeként olyan végzettséget kapnak hallgatók, amely a magánbiztonsági piacon és önkormányzati rendészetben egyaránt keresett diploma. Ennek egyik alapvető alkotóeleme, hogy a hallgatók mindazon ismereteket elsajátítsák, amelyeknek révén megismerik a személy- és vagyonvédelmi tevékenység folytatásának jogszabályokban foglalt feltételrendszerét, az igazolvány, a működési engedély megszerzésének módját, a rendőrség által vezetett nyilvántartás tartalmát, a rendőrség felügyeleti ellenőrzési tevékenységét, az engedélyezés eljárási alapjait. Ugyanis ezen ismeretek nélkülözhetetlen előfeltételei a törvényes működésnek a magánbiztonság terén.

Jegyzetünk megalkotásával a személy- és vagyonvédelmi tevékenység rendészetének rejtelmeibe, annak jogi és igazgatásrendészeti vonatkozású szabályozásába, a mindennapok végrehajtási gyakorlatába kívánjuk olvasóinkat bevezetni. A Rendészettudományi szaklexikon releváns magánbiztonsági szószedetének ismertetését követően a tevékenység jogi alapjait tisztázzuk, majd a rendészet komplex rendszerének alapvetéseit mutatjuk be. A jegyzet folytatásában már az elméleti és jogszabályi alapok ismeretében térünk rá a tevékenység igazgatásrendészeti összefüggéseire, az eljárásjogi és a rendőrhatósággal kapcsolatos kötelezettségekre, illetőleg annak ellenőrzési vonatkozásaira, majd a rendészeti feladatokat ellátó személyek tevékenységére. A jegyzetnek további különös és egyedülálló ízt ad a fegyveres biztonsági őrségi szolgálatok sokak által csak kevéssé ismert tevékenységének bemutatása.

A szerzők gyakorló igazgatásrendészeti kollégák, valamint egyetemi oktatók, elismert, tapasztalt szakemberek. A téma feldolgozása gyakorlatorientáltan történt, ezért reményeink szerint a leírtak érdemben segítséget, támogatást jelentenek a mindennapokban.

Egyúttal köszönetemet fejezem ki a szerzők, a szerkesztők, a lektorok munkájáért, illetőleg köszönetet mondok mindazoknak, akik bármilyen módon segítették szakmai jegyzetünk megszületését.

Kérem, fogadják és olvassák jegyzetünket legalább akkora figyelemmel és gondossággal, mint amellyel azt mi Önnek, Önöknek elkészítettük! Jó olvasást, jó tanulást kívánok!

Budapest, 2021. február 22.

Dr. Christián László

A Rendészettudományi szaklexikon releváns fogalmi meghatározásai

Jegyzetünk első fejezetében a Rendészettudományi szaklexikon[3] személy- és vagyonvédelem rendészetével kapcsolatos, közkinccsé tett releváns fogalmi meghatározásait gyűjtöttük össze azzal a céllal, hogy a jövő magánbiztonsági szakemberei számára egy nagyon fontos alapot biztosíthassunk további elméleti és gyakorlati fejlődésük megalapozásához.

Közrend

1. Elvileg olyan állapot, amely a törvény által meghatározott, ezért leírható úgy is, hogy viszonylag objektív, elvárt állapot, amely kicsivel több, átfogóbb, mint a közbiztonság, mert tartalmazza a jogilag szabályozott állami, társadalmi, gazdasági rendet, továbbá mert jogtárgyvédő és veszélyelhárító általános funkciója van. Fő része az állami rend és a társadalmi rend. Nem azonos a teljes jogrenddel, mert minden jogellenes magatartás sérti vagy veszélyezteti a jogrendet, de nem mind irányul egyben a közrend ellen is. Ugyanakkor a közrend bármilyen megzavarása egyben sérti a jogrendet is. A rendészet védendő értéke, tárgya leginkább a rend, ezen belül is a közrend, a társadalmi együttélés rendjének, a közállapotoknak elfogadott, jogilag szabályozott rendje, amelynek eredménye a jogi és tárgyi biztonság lehet.

2. Az alkotmányos rendnek és az erre épülő jogrendnek megfelelő működés, amely akkor biztosított, ha az állam és társadalom szervei, szervezetei a vonatkozó normák alapján rendben, zökkenőmentesen végzik alapfeladataikat az állam és polgárai érdekében. Feltételezi a társadalom érdekeit kifejező társadalmi rendet és az ennek részét képező jogi rend meglétét. A közrend lényegében a jogi rend tényleges megvalósulása, ugyanis csak ezen belül biztosítható az érvényesülése. Szükséges hozzá – sok más mellett – leginkább a közbizalom, köznyugalom, közegészség és a közbiztonság.

Közbiztonság

1. Alapvetően olyan közállapot, amelyben az egyes személyek és közösségek élete, működése és javai a jogellenes támadásoktól nincsenek veszélyeztetve.

2. A társadalmi együttélés jogilag és a rendvédelmi szervek által fizikailag is oltalmazott állapota.

3. Az állampolgárok élet- és vagyonbiztonságát jogilag szabályozott valamilyen – bizonyos mértékben még elfogadható szintű – közállapot.

4. Az adott társadalom tagjai személy- és vagyonbiztonságának a vonatkozó szabályozás szerinti megvalósulásának állam általi garantálása.

Magánbiztonság

A közbiztonság meghatározó jelentőségű alkotóeleme, olyan elérni kívánt ideális, zavartalan állapot, illetve kollektív együttműködésen keresztül létrejövő, immateriális társadalmi termék, amelynek érvényre juttatása a magánbiztonsági és rendészeti szereplők együttműködését kívánja. A magánbiztonság egy olyan, ellenszolgáltatás fejében, piaci alapon működő, engedéllyel rendelkező vállalkozás (vagy természetes személy) által nyújtott szolgáltatás, amely a megbízó személyes biztonságát, tulajdonát védelmezi, és elősegíti a jogainak teljesebb körű gyakorlását. A magánbiztonság fő küldetése a megrendelő személyhez fűződő jogainak, így különösen testi épségének, becsületének, illetve egyes vagyoni jellegű jogainak magánjogi eszközrendszer útján történő védelme, amely révén érdemi hatással lehet a közbiztonság körében védeni kívánt értékeire is. A magánbiztonság gerincét jelentő személy- és vagyonvédelmi, magánnyomozói tevékenységek ellátásának feltételrendszerét jogszabályok határozzák meg, a konkrét megbízás részleteit a felek polgári jogi szerződésben fektetik le.

Magánbiztonsági szolgálat

1. Nem állami (önkormányzati) keretekben személy- és vagyonvédelemmel foglalkozó szervezetek összefoglaló megnevezése, amelyeknek fontos szerepe van a társadalmi bűnmegelőzésben.

2. A magánbiztonság igényeit kielégítő, vállalkozás keretében végzett biztonságszolgáltatás.

Magánbiztonsági vállalkozás

Olyan gazdálkodó szervezet, gazdasági társaság, amely a vonatkozó törvényben meghatározott feltételeknek megfelelve, a megszerzett engedély birtokában, professzionális humán és technikai háttérrel rendelkezve haszonszerzési célból személy- és vagyonvédelem körébe tartozó tevékenységeket végez polgári jogi szerződés alapján.

Engedélyezési eljárás (a működési engedély vonatkozásában)

Az engedélyezési eljárás az ügyfél kérelmére induló hatósági eljárás, amely eljárás keretében a jogi személyiséggel rendelkező gazdasági társaság vagy egyéni vállalkozó a személy- és vagyonvédelmi törvény hatálya alá tartozó tevékenység végzésére vonatkozó kérelmének törvényességét, valamint a feltételek meglétét a rendőrség az eljárás során ellenőrzi, és amely hatósági eljárás lezárása a kérelemben rögzített szakmai tevékenység rendőrség által történő engedélyeztetése, avagy tiltása.

Felügyeleti bírság

A felügyeleti bírság az a rendőrség által kiszabható speciális pénzbírság, amely a személy- és vagyonvédelmi, illetve magánnyomozói tevékenységet – személyes végzésre jogosító – igazolvány nélkül végző személlyel szembeni, továbbá a személy- és vagyonvédelmi törvényben meghatározott tevékenység végzésére jogosító szabályokat megszegő, valamint a szakmai tevékenységet jogosulatlanul végző vállalkozással szembeni joghátrányt jelenti.

Hatósági ellenőrzés

1. A hatósági ellenőrzés az a rendőrség által végrehajtott hatósági vizsgálat, amely a személy- és vagyonvédelmi törvény hatálya alá tartozó tevékenység ellenőrzését jelenti.

2. A hatósági ellenőrzés az a hatósági vizsgálat, amely végrehajtása során a rendőrség a személy- és vagyonvédelmi törvény hatálya alá tartozó tevékenység gyakorlásának jogszerűségét, a felelősségbiztosítási szerződés meglétét, a rendőrség által nyilvántartott adatok valódiságát, a rendőrség által hitelesített naplóba bejegyzett adatokat és az engedélyezés vagy a tevékenység végzésének feltételeiben beállott változásokat ellenőrzi.

Működési engedély

A rendőrség által kiállított hatósági okirat, amelyet az engedélyeztetési eljárás záró aktusaként adnak át a vállalkozás keretében végzett személy- és vagyonvédelmi tevékenységet végző részére.

Személy- és vagyonvédelmi tevékenység végzésére kiadott működési engedély

A vállalkozás keretében történő személy- és vagyonvédelmi tevékenység végzéséhez a rendőrség által kiadott engedély.

Szakmai felügyelet

A rendőrség területi szerveinek jogilag szabályozott, azon permanens tevékenysége, amelynek során közigazgatási hatáskörben ellátják a vállalkozás keretében végzett személy- és vagyonvédelmi, valamint magánnyomozói tevékenység szakmai felügyeletét, illetve az e tevékenységgel kapcsolatos intézkedést kezdeményeznek, valamint ezek teljesítését kikényszerítik.

Személy- Vagyonvédelmi és Magánnyomozói Szakmai Kamara (SZVMSZK)

A kézirat lezárásának időszakában az a közhasznú szervezet, amely a vonatkozó törvény által meghatározott állami feladatokat ellátva közérdekből, haszonszerzési cél nélkül, a meghatározott követelményeknek és feltételeknek megfelelően végzi a személy- és vagyonvédelmi, valamint a magánnyomozói tevékenység folytatására jogosult természetes személyek érdekképviseletének ellátását.

Személy- és vagyonőr

A vonatkozó törvény és az e törvényhez kapcsolódó végrehajtási rendelet által meghatározott feltételeknek megfelelő, a személy- és vagyonvédelmi feladatok ellátására engedéllyel (személy- és vagyonőri igazolvány) rendelkező azon személy, akinek feladata a szerződés, illetve munkaköri leírás vagy egyéb belső utasítás alapján meghatározott személy, ingó vagy ingatlan dolog nem hatósági eszközökkel történő őrzése, védelme.

Személy- és vagyonőri, magánnyomozói igazolvány

A személy- és vagyonőri, valamint a magánnyomozói tevékenység személyes végzéséhez a rendőrség által kiadott igazolvány.

Személy- és vagyonvédelemhez kapcsolódó nyilvántartás

A rendőrség által kezelt közhiteles hatósági nyilvántartás, amely:

–a kiadott működési engedélyeket és igazolványokat, a kiadásuk alapjául szolgáló törvényben meghatározott feltételek igazolásához szükséges adatokat,

–az adatváltozásokat,

–a tervező, szerelő vagy magánnyomozói tevékenység folytatására jogosultak személyére,

–a működési engedély visszavonására,

–a vállalkozás tevékenységének megtiltására és az igazolvány visszavonására, illetve bevonására

vonatkozó adatokat tartalmazza.

Személy- és vagyonvédelmi tevékenység

1. A közrend és a közbiztonság fenntartása, javítása részeként – a személy- és vagyonvédelem, valamint a bűnmegelőzés hatékonyságának fokozása érdekében – kifejtett szakmai tevékenység, illetve szolgáltatás, amelyet elsődlegesen személy- és vagyonvédelmi egyéni vállalkozók, illetve egyéni cégek és gazdasági társaságok végeznek az ebben érintettek számára azok jogai, vagyona sérthetetlensége érdekében.

2. A természetes személyek életének és testi épségének védelme, az ingatlan, illetve ingóság őrzése, a szállítmány kísérése, a pénz és érték szállítása, a rendezvény biztosítása és e tevékenységek szervezése és irányítása.

Személy- és vagyonvédelmi tevékenységek szervezése és irányítása

1. A személy- és vagyonvédelmi tevékenységek szervezése és irányítása az a szakmai tevékenység, amely során a természetes személyek életének és testi épségének a védelme, az ingatlan, illetve ingóság őrzése, a szállítmány kísérése, pénz és érték szállítása, valamint a rendezvénybiztosítási tevékenységek szakmai szempontok szerint történő szervezése és irányítása történik.

2. A személy- és vagyonvédelmi tevékenységek szervezése minden olyan anyagi és személyi feltétel biztosítását jelenti, amelyek a hatékony működés szempontjából hasznosak lehetnek, és amelyek egyúttal a feladatok leggazdaságosabb és legeredményesebb megoldását biztosítják a személy- és vagyonvédelmi törvényben meghatározott feladatok végrehajtása vonatkozásában.

3. A személy- és vagyonvédelmi tevékenységek irányítása a személy- és vagyonvédelmi vállalkozás szakmai és szervi tevékenységével összefüggő, alá-fölérendeltségen nyugvó, az irányított önállóságát korlátozó szakmaspecifikus tevékenységfajta.

A személy- és vagyonőri igazolvány kiadása

1. A személy- és vagyonőri igazolvány kiadása az a személy- és vagyonvédelmi igazolvány kiadására irányuló hatósági eljárás, amely során a rendőrség az ügyfél kérelmére a személy- és vagyonvédelmi törvényben meghatározott feltételrendszer vizsgálatát követően a személy- és vagyonvédelmi tevékenység személyes végzéséhez hatósági igazolványt állít ki.

2. A személy- és vagyonőri igazolvány kiadása az a személy- és vagyonvédelmi igazolvány kiadására irányuló hatósági eljárás, amely során az ügyfél saját kérelmére a személy- és vagyonvédelmi törvény hatálya alá tartozó tevékenység személyes végzéséhez szükséges hatósági igazolvány megszerzésére vonatkozó kérelmet nyújt be a lakcíme (vagy tartózkodási helye) szerint illetékes rendőrkapitányság igazgatásrendészeti osztályára.

Magánnyomozó

Magánnyomozásra a törvény szerint jogosult, erre vonatkozó felkészültséggel rendelkező személy. Hazánkban ilyen jellegű tevékenység csak magánnyomozói igazolvány birtokában egyéni vállalkozóként egyéni cég vagy gazdasági társaság keretében végezhető.

Fegyveres biztonsági őr (FBŐ)

A vonatkozó törvényben, valamint más jogszabály alapján megkötött együttműködési megállapodásban meghatározott őrzési feladatokat ellátó, szolgálati fegyverrel és más kényszerítő eszközzel rendelkező, sajátos jogokkal felruházott biztonsági szervezet, amelynek tagjai a létesítő, illetőleg a működtető állami, önkormányzati vagy egyéb intézménnyel, gazdálkodó szervezettel munkaviszonyban, illetve közalkalmazotti jogviszonyban állnak.

Kritikus (létfontosságú) infrastruktúrák

1. Egy országon belül a lakosság szellemi és tárgyi életfeltételeit megteremtő, a gazdaságot működtető szervezetek, létesítmények, ilyen rendszerek, hálózatok, valamint ezek részei. Megsemmisülésük, szolgáltatásaik, elérhetőségük csökkenése egy felhasználói kör létére, lét- és működési feltételeire negatívan hat.

2. Azok a fizikai és információs-technológiai berendezések, hálózatok, szolgáltatások és eszközök, amelyek összeomlása vagy megsemmisítése súlyos következményekkel járhat a polgárok egészsége, védelme, biztonsága és gazdasági jóléte, illetve a tagállamok kormányainak hatékony működése szempontjából.

A magánbiztonság jogi alapjai

Christián László – Lippai Zsolt

A rendészeti ágazat szakértői által összeállított releváns fogalmak ismeretében tekintsük át a személy- és vagyonvédelmi, valamint a magánnyomozói tevékenység jogszabályi hátterét! Először is azon jogforrások – teljesség igénye nélküli – bemutatására kerül sor, amelyek a magánbiztonság jogi hátterét markánsan formálják.

Alaptörvény (Magyarország Alaptörvénye)

Az Országgyűlés az Alaptörvényben szabályozza Magyarország jogrendjét, az állampolgárok alapvető jogait és kötelezettségeit, meghatározza az államszervezetre vonatkozó alapvető szabályokat. Az Alaptörvény a magyar jogi hierarchiában a legmagasabb szintű jogforrás, minden más jogszabály ebből vezethető le és erre vezethető vissza, így az Alaptörvénnyel jogszabály nem lehet ellentétes.

Preambulum: Valljuk, hogy a polgárnak és az államnak közös célja a jó élet, a biztonság, a rend, az igazság, a szabadság kiteljesítése.

IV. cikk (1) Mindenkinek joga van a szabadsághoz és a személyi biztonsághoz.

V. cikk Mindenkinek joga van törvényben meghatározottak szerint a személye, illetve a tulajdona ellen intézett, vagy az ezeket közvetlenül fenyegető jogtalan támadás elhárításához.

VI. cikk (1) Mindenkinek joga van ahhoz, hogy magán- és családi életét, otthonát, kapcsolattartását és jó hírnevét tiszteletben tartsák.

XXII. cikk (1) Az állam jogi védelemben részesíti az otthont. Magyarország törekszik arra, hogy az emberhez méltó lakhatás feltételeit és a közszolgáltatásokhoz való hozzáférést mindenki számára biztosítsa.

(2) Az emberhez méltó lakhatás feltételeinek a megteremtését, továbbá a közterület közcélú használatának védelmét az állam és a helyi önkormányzatok azzal is segítik, hogy törekszenek valamennyi hajlék nélkül élő személy számára szállást biztosítani.

(3) Tilos az életvitelszerű közterületen tartózkodás.

Megjegyzés: törvény vagy helyi önkormányzat rendelete a közrend, a közbiztonság, a közegészség és a kulturális értékek védelme érdekében a közterület meghatározott részére vonatkozóan jogellenessé minősítheti az életvitelszerűen megvalósuló közterületi tartózkodást.

46. cikk (1) A rendőrség alapvető feladata a bűncselekmények megakadályozása, felderítése, a közbiztonság, a közrend és az államhatár rendjének védelme. A rendőrség részt vesz a jogellenes bevándorlás megakadályozásában.

2012. évi C. törvény a Büntető Törvénykönyvről (Btk.)

Az Országgyűlés az ember sérthetetlen és elidegeníthetetlen alapvető jogainak, továbbá az ország függetlenségének, területi épségének, gazdaságának, valamint a nemzeti vagyonnak a védelme érdekében, Magyarország nemzetközi jogi és európai uniós kötelezettségeinek figyelembevételével, az állam kizárólagos büntető hatalmának érvényesítése céljából alkotta meg a Btk.-t. A büntetőjogi kódex két nagy szerkezeti egységre tagolódik, az általános és a különös részre.

A büntetőjog Általános része azon jogi normák összessége, amelyek meghatározzák a büntetőjogi felelősségre vonás feltételeit és akadályait, az egyes büntetési és intézkedési nemeket és azok kiszabásának szempontjait. A büntetőjog Különös része pedig azon jogi normák összessége, amelyek meghatározzák azokat az emberi magatartásokat, amelyek bűncselekménynek minősülnek, továbbá megállapítják az azok elkövetőivel szemben alkalmazható szankciókat.

A Btk. több szempontból is meghatározó jelentőségű jogszabály a magánbiztonság vonatkozásában. A jogos védelem Btk.-ban megfogalmazott szabályai révén lehetőséget biztosít az állampolgároknak a saját, illetve más vagy mások személye, valamint javai ellen intézett támadások elhárítására anélkül, hogy a büntetőjogi felelősségre vonás lehetőségétől kellene tartaniuk védelmi cselekményeik miatt. A személy- és vagyonvédelmi, valamint a magánnyomozói tevékenység szabályairól szóló törvény (SzVMt.) alapján a személy- és vagyonőr a feladata ellátása során gázspray-t, gumibotot, őrkutyát, valamint lőfegyvert tarthat magánál, de ezeket az eszközöket csak jogos védelmi helyzetben, illetve végszükség esetén alkalmazhatja. E törvényi rendelkezés miatt térünk ki a végszükség szabályainak ismertetésére. A Btk. Különös részében található egyes bűncselekményi tényállások kiemelése pedig azért nagyon fontos, mert kijelölik a magánbiztonsági tevékenység határait.

A büntethetőséget kizáró vagy korlátozó okok

Btk. 15. § Az elkövető büntethetőségét, illetve a cselekmény büntetendőségét kizárja vagy korlátozza:

a) a gyermekkor,

b) a kóros elmeállapot,

c) a kényszer és a fenyegetés,

d) a tévedés,

e) a jogos védelem,

f) a végszükség,

g) a jogszabály engedélye,

h) a törvényben meghatározott egyéb ok.

A Btk. a jogos védelem deklarálásával gyakorlatilag a büntethetőséget kizáró okként aposztrofálja a jogos védelmi helyzetben történő cselekvést. A törvényi szabályozás szerint nem büntetendő az a cselekmény, amely a saját, illetve más vagy mások személye, javai vagy a közérdek ellen intézett, illetve ezeket közvetlenül fenyegető jogtalan támadás elhárításához szükséges.

A jogtalan támadás ismérvei pedig, hogy erőszakos, személyek, javak vagy közérdek ellen irányul, vagy ezeket közvetlenül fenyegeti. A megtámadott személy a jogtalan támadással szemben jogosan védekezik, cselekménye a támadás elhárításához szükséges mértékű. Amennyiben a támadót mégis valamilyen sérelem éri, annak következményeiért nem lehet felelőssé tenni a jogellenes támadást elhárító személyt, akkor sem, ha gondatlanul okozott bármilyen sérelemről vagy szándékosan okozott kisebb vagy azonos sérelemről van szó.

Jogos védelem

Btk. 21. § Nem büntetendő annak a cselekménye, aki a saját, illetve a mások személye vagy javai elleni jogtalan támadás megelőzése céljából telepített, az élet kioltására nem alkalmas védelmi eszközzel a jogtalan támadónak sérelmet okoz, feltéve, hogy a védekező mindent megtett, ami az adott helyzetben elvárható annak érdekében, hogy az általa telepített védelmi eszköz ne okozzon sérelmet.

22. § (1) Nem büntetendő az a cselekmény, amely a saját, illetve más vagy mások személye, javai vagy a közérdek ellen intézett, illetve ezeket közvetlenül fenyegető jogtalan támadás elhárításához szükséges.

(2) A jogtalan támadást úgy kell tekinteni, mintha az a védekező életének kioltására is irányult volna, ha

a) azt személy ellen

aa) éjjel,

ab) fegyveresen,

ac) felfegyverkezve vagy

ad) csoportosan

követik el,

b) az a lakásba

ba) éjjel,

bb) fegyveresen,

bc) felfegyverkezve vagy

bd) csoportosan

történő jogtalan behatolás, vagy

c) az a lakáshoz tartozó bekerített helyre fegyveresen történő jogtalan behatolás.

(3) Nem büntethető, aki az elhárítás szükséges mértékét ijedtségből vagy menthető felindulásból lépi túl.

(4) A megtámadott nem köteles kitérni a jogtalan támadás elől.

A végszükség

A jogos védelmi helyzeten túl még beszélnünk kell a végszükség büntethetőséget kizáró fogalmáról, amely olyan rendkívüli helyzetet takar, amikor az adott – egyébként jogellenes – cselekmény vagy nem veszélyes a társadalomra, hiszen az alanya egy objektív vészhelyzet következményeinek elhárítása vagy enyhítése érdekében jár el, vagy pedig egy ilyen vészhelyzet korlátozza a beszámítási képességét. A jogalkotó ilyen esetekben kizárja, vagy bizonyos esetekben korlátlanul enyhíti a büntethetőséget.

Btk. 23. § (1) Nem büntetendő annak a cselekménye, aki saját, illetve más személyét vagy javait közvetlen és másként el nem hárítható veszélyből menti, vagy a közérdek védelme érdekében így jár el, feltéve, hogy a cselekmény nem okoz nagyobb sérelmet, mint amelynek elhárítására törekedett.

(2) Nem büntethető, aki azért okoz nagyobb sérelmet, mint amelynek elhárítására törekedett, mert ijedtségből vagy menthető felindulásból nem ismeri fel a sérelem nagyságát.

(3) Nem állapítható meg végszükség annak javára, akinek a veszély előidézése felróható, vagy akinek a veszély vállalása foglalkozásánál fogva kötelessége.

A szabálysértésekről, a szabálysértési eljárásról és a szabálysértési nyilvántartási rendszerről szóló 2012. évi II. törvény (Szabs. tv.)

A társadalmi együttélés általánosan elfogadott szabályait sértő vagy veszélyeztető, a bűncselekményként történő büntetni rendeléshez szükséges kockázatokkal és veszélyességgel azonban nem rendelkező kriminális cselekmények elleni hatékony fellépés érdekében az Országgyűlés megalkotta a Szabs. tv.-t.

A szabálysértésért való felelősség

Szabs. tv. 2. § (1) Szabálysértés miatt az vonható felelősségre, akinek a cselekménye szándékos vagy gondatlan, kivéve, ha a szabálysértést meghatározó jogszabály csak a szándékos elkövetést bünteti.

(2) Szabálysértés miatt a felbujtó és a bűnsegéd is felelősségre vonható.

(3) Kísérlet miatt akkor van helye felelősségre vonásnak, ha a szabálysértést meghatározó jogszabály így rendelkezik.

(4) Nem állapítható meg szabálysértés, ha a tevékenység vagy a mulasztás bűncselekményt valósít meg, úgyszintén, ha a tevékenységre vagy mulasztásra törvény vagy kormányrendelet – az eljárási bírság kivételével – közigazgatási eljárásban kiszabható bírság alkalmazását rendeli el.

(5) Nem lehet a szabálysértési felelősséget megállapítani olyan cselekmény miatt, amelyet jogszabály az elkövetés idején nem rendelt szabálysértésként büntetni.

(6) Nem lehet szabálysértés elkövetése miatt olyan büntetést vagy intézkedést alkalmazni, amelyről jogszabály az elkövetés idején nem rendelkezett.

(7) Szabálysértés miatt nem vonható felelősségre, akivel szemben büntethetőséget kizáró ok áll fenn.

(8) A Rendőrségről szóló törvényben felsorolt szabálysértés miatt nem vonható felelősségre a megbízhatósági vizsgálatot folytató személy, ha jogszabályban meghatározott feladata ellátása során követi el a szabálysértést.

(9) Ugyanazon szabálysértés miatt nem büntethető, akinek szabálysértési ügyét a szabálysértési hatóság vagy a bíróság közvetítői eljárásra utalta, és a közvetítői eljárás eredményes volt.

A tetten ért elkövető elfogása

Szabs. tv. 273. § A bűncselekmény elkövetésén tetten ért személyt bárki elfoghatja, köteles azonban őt a nyomozó hatóságnak haladéktalanul átadni, vagy ha erre nincs módja, a rendőrséget tájékoztatni.

A 2013. évi V. törvény a Polgári Törvénykönyvről (Ptk.)

E törvény a mellérendeltség és egyenjogúság elve szerint szabályozza a személyek alapvető vagyoni és személyi viszonyait, így a tulajdonvédelem jogát is. A rendelkezés értelmében a tulajdonosnak a birtokvédelem szabályai szerint joga van ahhoz, hogy önhatalommal is kizárjon vagy elhárítson minden olyan jogellenes beavatkozást vagy behatást, amely akadályozza, korlátozza őt tulajdonjogának gyakorlásában, vagy azt lehetetlenné teszi.

A birtokvédelemre vonatkozó rendelkezések értelmében a birtokos a birtoka ellen irányuló támadás (tilos önhatalom) ellen a birtok védelméhez szükséges mértékű önhatalmat alkalmazhat. Az elveszett birtok visszaszerzése érdekében önhatalommal akkor lehet fellépni, ha a más birtokvédelmi eszköz igénybevételével járó időveszteség a birtokvédelmet meghiúsítaná (a jogalkotó által nevesített „más birtokvédelmi eszközök” körébe a különféle hatósági eljárások tartoznak).

A fentiek alapján az önhatalom joga mind a tulajdonost, mind a birtokost megilleti a tulajdon, illetve a birtok elleni támadás esetén.

A birtokvédelem (jogos önhatalom)

Ptk. 5:5. § [A birtokost megillető birtokvédelem]

(1) A birtokost birtokvédelem illeti meg, ha birtokától jogalap nélkül megfosztják vagy birtoklásában jogalap nélkül háborítják (a továbbiakban: tilos önhatalom).

(2) A birtokost a birtokvédelem mindenkivel szemben megilleti, annak kivételével, akitől a birtokot tilos önhatalommal szerezte meg.

(3) Az albirtokos jogcíme szerint részesül birtokvédelemben a főbirtokossal szemben.

(4) Közös birtok esetén a birtokvédelem mindegyik birtokost önállóan megilleti, és bármelyik birtokos követelheti a dolog közös birtokba bocsátását.

(5) A közös birtokosok egymással szemben a jogcímük szerint jogosultak birtokvédelemre.

5:6. § [Önhatalom]

(1) A tilos önhatalom ellen a birtokos – a birtok megvédéséhez szükséges mértékben – önhatalommal is felléphet.

(2) Az elveszett birtok visszaszerzése érdekében önhatalommal akkor lehet fellépni, ha a más birtokvédelmi eszköz igénybevételével járó időveszteség a birtokvédelmet meghiúsítaná.

5:7. § [Birtokper]

(1) Tilos önhatalom esetén a birtokos az eredeti birtokállapot helyreállítását vagy a zavarás megszüntetését kérheti a bíróságtól.

(2) A bíróság a birtokláshoz való jogosultság alapján dönt. A békés birtoklásban megzavart fél jogosultságát vélelmezni kell.

5:8. § [Birtokvédelem a tényleges birtoklási helyzet alapján]

(1) A birtokos egy éven belül a jegyzőtől is kérheti az eredeti birtokállapot helyreállítását vagy a zavarás megszüntetését.

(2) A jegyző elrendeli az eredeti birtokállapot helyreállítását, és a birtoksértőt a birtoksértő magatartástól eltiltja; kivéve, ha nyilvánvaló, hogy az, aki birtokvédelmet kért, nem jogosult a birtoklásra, vagy birtoklásának megzavarását tűrni volt köteles. A jegyző – kérelemre – jogosult a hasznok, a károk és a költségek kérdésében is határozni.

(3) A jegyző határozata ellen közigazgatási úton jogorvoslatnak helye nincs. Az a fél, aki a jegyző birtokvédelem kérdésében hozott határozatát sérelmesnek tartja, a határozat kézbesítésétől számított tizenöt napon belül a bíróságtól a másik féllel szemben indított perben kérheti a határozat megváltoztatását.

(4) A jegyzőnek a birtoklás kérdésében hozott határozatát a meghozatalától számított három napon belül végre kell hajtani. A keresetindításnak a jegyző által hozott határozat végrehajtására nincs halasztó hatálya, kivéve, ha a jegyző a hasznok, károk és költségek kérdésében is határozatot hozott, és az érdekelt fél ebben a kérdésben vagy a birtoklás kérdésében pert indított.

(5) A bíróság elrendelheti a birtoklás kérdésében a jegyző által hozott határozat végrehajtásának felfüggesztését, ha a rendelkezésre álló adatok alapján a határozat megváltoztatása várható.

A magánbiztonsági tevékenység jogforrásai[4]

Mint már az eddigiekből is egyértelműen kiderült, a magánbiztonság tevékenységét igen nagyszámú jogszabály, rendelet, utasítás határozza meg, amely normák ismerete elengedhetetlen egy, a munkáját törvényesen végezni akaró magánbiztonsági szakember számára.

Az általunk lényegesnek ítélt szabályozók pedig az alábbiak.

Törvényi szintű szabályozás

–Magyarország Alaptörvénye;

–1990. évi XCIII. törvény az illetékekről;

–1996. évi LIII. törvény a természet védelméről;

–1996. évi LV. törvény a vad védelméről, a vadgazdálkodásról, valamint a vadászatról;

–1997. évi CLIX. törvény a fegyveres biztonsági őrségről, a természetvédelmi és a mezei őrszolgálatról;

–1999. évi LXIII. törvény a közterület-felügyeletről;

–2005. évi CXXXIII. törvény a személy- és vagyonvédelmi, valamint a magánnyomozói tevékenység szabályairól;

–2009. évi XXXVII. törvény az erdőről, az erdő védelméről és az erdőgazdálkodásról;

–2009. évi LXXVI. törvény a szolgáltatási tevékenység megkezdésének és folytatásának általános szabályairól;

–2009. évi XLVII. törvény a bűnügyi nyilvántartási rendszerről, az Európai Unió tagállamainak bíróságai által magyar állampolgárokkal szemben hozott ítéletek nyilvántartásáról, valamint a bűnügyi és rendészeti biometrikus adatok nyilvántartásáról;

–2010. évi XLIII. törvény a központi államigazgatási szervekről, valamint a Kormány tagjai és az államtitkárok jogállásáról;

–2011. évi CLXV. törvény a polgárőrségről és a polgárőri tevékenység szabályairól;

–2011. évi CLXXXXIX törvény Magyarország helyi önkormányzatairól;

–2012. évi II. törvény a szabálysértésekről, a szabálysértési eljárásról és a szabálysértési nyilvántartási rendszerről;

–2012. C. törvény a Büntető Törvénykönyvről;

–2012. évi CXX. törvény az egyes rendészeti feladatokat ellátó személyek tevékenységéről, valamint egyes törvényeknek az iskolakerülés elleni fellépést biztosító módosításáról;

–2013. évi V. törvény a Polgári Törvénykönyvről;

–2013. évi LXXXVIII. törvény a körözési nyilvántartási rendszerről és a személyek, dolgok felkutatásáról és azonosításáról;