Tóth Krisztina

Szeleknek fordít

Versek 2020–2025
– részlet –

© Tóth Krisztina, 2025

Levendulaföld

Fesztivál

Még dübögött a mellkasomban

a szabadtéri koncert basszusa,

de hazaérve le akartam szedni

a csuklómról a papírszalagot.

Túl vastag volt, nem vágta el az olló.

Foggal estem a szoros karszalagnak,

és amikor a fürdőből kiléptél,

felnéztem rád, hogy gyere, és segíts.

Hirtelen bevillant a macskánk,

ahogy a kórház kenneljében tépte

leborotvált mancsán a gézt, hogy

szabadulhasson végre innen el.

És nagyanyám is, aki a halála

előtt felkelt, és a branült kitépve

bevetette a kórházi ágyat,

hazaindult a linóleumon.

Nem jött: hiába rángattad, haraptad.

Vigyázz, ez fáj. Jó volt a koncert.

Dübög a mellkasunkban még a ritmus,

és a csuklónkon itt a karszalag.

Film

Veszekedő szarkákra ébredünk.

A teraszon kicsipkedték a gyertyát.

A viaszban csőrnyomok, a földön

szétszórva egy marék csavar.

Tegnap hagytuk a kinti asztalon, hogy

megszámoljuk, van-e hat darab.

Egy tévékonzolt akartunk a falra

felfúrni reggel, ha már senki se alszik.

Csak öt csavar van. Ma se fogjuk

felrakni azt a tévét. Helyette itt van

a késő nyári ablak képernyője,

ezt nézzük mind a ketten, álmosan.

Szarkákról adnak filmet, és az egyik

visszaröppen, a korlátra telepszik.

Megnéz minket: micsoda furcsa lények,

szárny nélkül, ott, az üvegfal mögött.

És mennyi mindenük van! Repülni

mégse tudnak! Napokig emlegetjük

a fekete-fehér filmet, ő meg, halljuk ám,

cserregve dicsekszik a fénylő csavarral.

Ingek

Kipillantok a napfényes teraszra:

középen asztal és négy akácszék.

Négy kimosott ing a támlákra terítve.

Megszáradnak, míg ide nem ér az árnyék.

Négy komoly férfi, tárgyalnak körben ülve.

Mindjárt kérnek egy kis vizet és kávét.

Kiviszem nekik, de mivel nincs fejük se,

megiszom egymagam az egész társaságét.

Április

Vágtam a hajad az áprilisi kertben.

Hűvös volt még, de mi vágytunk a napra.

Te meztelenül ültél egy hokedlin,

én mögéd álltam, az olló csillogott.

Nem messze tőlünk leszállt egy rigó.

Óvatos távolságból figyelte,

ahogy a hajak hullanak a földre,

félrebillentve kis madárfejét.

Oldalra léptem, hogy a kék

törölközőt a gyér fűre kirázzam.

Levágott tincsed a csőrébe kapta,

és egy közeli ágra szállt vele.

Kinevettük a bajuszos rigót.

Fészket rak, mondtad. Lesöpörtem a vállad.

Újjászületni hol fogunk, ki kezdte

halálunk fészkét kibélelni, mondd?

Levendulaföld

Ne lógjanak a kocsik be a képbe,

se a víztorony: csak a lila tábla!

A nő beljebb ment, kicsit leguggolt, és

alulról nézett fel a kamerába.

Mögöttük már néhányan sorba álltak,

a német házaspár analóg géppel.

A szőke asszony ugyanúgy guggolt be,

a képen is ugyanúgy, lentről néz fel.

A harmadik volt egy holland kamasz lány,

selyemruhában fordult félig hátra,

ki is tette rögtön az instagramra,

hogy hashtag Provence, levendulatábla.

Utánuk jött az ősz hajú olasz nő,

csak visszaszaladt még a muszlinsálért,

és mind egyforma képet készítettek:

négyféle arc és négy lila háttér.

A németeknél a komódon állt a fénykép,

ezüstkeretben, amíg egy nap aztán

el nem váltak. Tavaly meg balesetben

meghalt a selyemruhás kamasz lány.

Az olasz nő is posztolta a képet.

Most készül épp a masztektómiára,

még hajas fejét, csak úgy próbaképpen,

abba a muszlinsálba bugyolálja.

A negyedik kép egy fürdőszobában

lógott, mögötte lila volt a csempe,

de az új tulaj giccsesnek találta,

és a költözés előtt leverette.

Kimeszelte a lakást is fehérre,

a szekrényekből mindent kidobott,

de valahonnan szivárogni érzi

még most is azt a halál-illatot.

Virágzanak a levendulaföldek,

van itt festett pad és mögötte kordon,

hogy akik innen szeretnének egy képet,

ne tapossák a töveket le folyton.

Tartalom

Mi legyen

Levendulaföld

Hegytető

Töltés

Dagályóra

Strand

Bója

Fesztivál

Film

Ingek

Április

Levendulaföld

Ajtók

Csomag

Menjetek békével!

Menjetek szörfözni!

Menjetek táncolni!

Menüett

A világból…

Szellős

Ajtó

A fül

Rendszerüzenet

Hell

Mintamókus

Megtanulni halni

Egyél, lakás

Mintamókus

Nénibácsi

A Költészet napját ünneplő vers

Féleme

Hold tűje

Százhúsz liter föld

Szétszórt csontok

Égősor

Keskeny szoba

Százhúsz liter föld

Matrjoska

Edényfogó

Dodó

Dinnye

Kaspó

Lobogó

Takarítószekrény

Fészek

MAGVETŐ
KÖNYVKIADÓ ÉS KERESKEDELMI KFT.
www.magveto.hu
www.facebook.com/magveto
magveto.kiado@lira.hu
Felelős kiadó Dávid Anna

Felelős szerkesztő Dávid Anna
Korrektor Hradeczky Moni
A borítón Nicolas Richter fényképe látható
A könyvet Pintér József tervezte
Műszaki vezető Takács Klári

ISBN 978 963 144 559 6

Forgalmazza
eKönyv Magyarország Kft.

www.ekonyv.hu
Elektronikus könyv Nagy Lajos

Felhasznált betűtípus: Noto Serif – SIL OFL