Elveszett ikertesóm árnyékában

(Lelki útinapló)

Írta: Sipos Ágota

Lektor/szerkesztő: Zilaji Krisztina

Borító: Kiss Zita

ISBN: 978-615-01-8633-7

Minden jog fenntartva!

2023.

Annának, meg nem született ikertestvéremnek, soha el nem múló szerelemmel!

Anyának, apának, akik által érkeztünk, hálával és szeretettel!

Kedves Olvasó!

Egy megindító és ébresztő lelki utazásban lesz részed e könyv olvasásakor. Ágota, az ikertestvéréről és önmagáról szóló szívbemarkoló történettel és saját valós megéléseivel vezet egy ismerős világba, még ha meglepő is, a sajátodéba.

Bármilyen, vélt vagy valós formát öltő „tükör“segíthet abban, hogy felfedezd saját magadat: az elme játékát és az azon túl valódi, csodás önmagadat egyaránt. Hogy gyógyulj, méghozzá belülről. A szerzőt ebben a történetben az ikertestvére ihlette meg. Benned vajon ki és mi nyitja meg méginkább a belső kapukat?

Ágotában vulkáni erővel tört felszínre a meglátás - közös munkánk eredményeként-, hogy már csak így, fájdalom helyett szeretetben úszva érdemes élni, és a folyamat részeként eme iromány is megszületett. Ez a legszívmelengetőbb számomra. Hiszen látom a folyamatot, amin keresztülmegy, és hogy általa is még több lelket érinthet meg a szív zenéje. Téged is segít benne, hogy szembenézz a benned lakozó igazsággal, lépésenként, minden egyes fejezetben.

Szeretettel ajánlom Neked a könyvet, ha szeretnél egy különleges történet feltárása és színes élmények közben önmagadban is csodákkal teli titkokra lelni.

Tóth Nerella

Önismereti előadó

Tudatosság Mentor

Szívből ajánlom, mert ez gyakoribb jelenség, mint elsőre gondolnánk.

Zilaji Krisztina

a nyomtatott kiadás lektor/szerkesztője

„Aki a méhen belül elvesztette az ikrét, az azzal tölti az életét, hogy újra és újra színpadra állítsa az ikre életét és halálát. Semmi sem fontosabb számára, mint ez – még maga az élete sem. Ha egyszer fény derül arra, hogy mi történt a születése előtt, mi az, amit folyamatosan újra színpadra állít, akkor tendenciaszerűen csökken a méhen belül átéltek ismétlésének mennyisége, vagy tökéletesen abba is marad, ami jelentős javulást hoz az érintett számára.”

Althea Hayton, (A téma egyik jeles kutató - szakértője)

ELŐSZÓ

Köszöntelek kedves Olvasó!

Örülök neked, hogy itt vagy most velem, és ha már megvetted ezt a könyvet, akkor talán tudsz valamit, legalábbis van benned kíváncsiság a téma iránt. És az is lehet, hogy azért, mert te is érintett vagy, vagy valaki a családban, baráti körödben akár. Bármi lehetséges.

Mi volt a szándékom ezzel a könyvvel?

- Elsősorban, hogy kiírjam magamból, hiszen segít a felszabadulásomban.

- Egyes statisztikák szerint a várandósságok 15-20 %-a eredetileg ikerterhességnek indul, de aztán a másik, vagy többi iker nem születik meg, és titok fedi, hogy mi történt odabent a méhben.

- Akik az önismeret útján járnak, azok tudják, hogy mennyi módszer, technika segít a múltban történt traumák feldolgozásában, akár transzgenerációsan is. Viszont a méhen belül megélt traumák, mivel sokszor nincs jele, nem volt rá bizonyíték, nem tudnak az érintettek róla, ezért ezek rejtetten, feldolgozatlanul maradnak ott a tragédiát túléltben. Mintegy megmagyarázhatatlan szenvedésként, rányomva ennek súlyát egész életére, még úgyis, hogy annyi mindent megpróbált kideríteni a szenvedéseinek okaként, de mégsem történik meg a vágyott változás.

Ez a könyv most segíthet az emlékezésben és a feldolgozásban. Egy lelki útinapló az ismeretlen ismerősbe.

Azt sejtettem már pár éve, hogy nekem írnom kell majd egy könyvet, Isten már akkor is súgott nekem. Amiről most olvasni fogsz, elmével nem felfogható, tudom, nem könnyű ezt befogadni. Nincs igazolható, bárki által bizonyítható alapja. Mégis tudom, hogy megtörtént.

Amik történtek velem, és ahogy folyamatosan ébredtem rá arra, amiről írok most, az legalább 1,5 évtized alatt zajlott, és ahogy mondani szoktam, az életem történéseinek puzzle-darabkái folyamatosan állnak össze, utólag kapok megértést a már velem megtörténtekre.

A szüleim már nem élnek. Az egyetlen közeli hozzátartozóm az öcsém, Tamás. Az 55 éves szülinapomon mondtam el neki – aki szintén május 13-án született, csak éppen három évvel később – azt, hogy volt, van egy ikertestvérünk, aki nem született meg. Velem jött, fejlődött egy darabig. Ő Anna, az ikrem, még akkor is, ha csak pár hétig élt anyánk pocakjában, akkor is élt, a családunkhoz tartozik, hiszen a testvérünkről beszélek.

Emlékszem, jó pár évvel ezelőtt Tamás mondta egy találkozásunk során, hogy hagyjam már abba azt, hogy örökösen a múltat elemezgetem, éljek inkább boldogan. Most is ezt hozta fel újra, amit elfogadok, hisz a saját szűrőjén keresztül nézi az én megélésemet. Tudomásul vette, azt, amit meséltem neki, és bízom benne, hogy ez a könyv majd segít neki is az elfogadásban.

Most már látom, hogy az az örökös kíváncsiság, hogy nem hagytam magam lebeszélni, ez is vitt arra, hogy most megírhattam ezt a könyvet.

Ez a könyv nem tudományos célzattal készült, nem fogsz benne számokat, tudományos hivatkozásokat, elemzéseket találni. Törekedtem az egyszerű, könnyed megértésre.

Ez egy lelki útinapló, ami egyben egy kulcs, illetve használati útmutató is lehet ahhoz, hogy gondolatokat, emlékképeket hívjon elő belőled, ezért kérlek is már itt az elején, hogy légy nyitott te is, és légy örök kíváncsi!

Írok arról, hogy találtam rá elveszett ikremre, milyen további felfedezéseim, megéléseim voltak, összegyűjtöttem az elveszett ikerre utaló általános jellemzők egy csokrát, és hozzátettem azt, amit én tapasztaltam meg a saját életemben. Egyes részeknél megdöbbenhetsz az intenzív érzéseken és azon, hogy milyen részletességgel számolok be róluk, de szándékosan nem akartam „rébuszokban beszélni”, hogy érzékeltessem, hogy milyen gondolatok, érzések merültek fel bennem, miközben megéltem a történteket. Egy-egy érzés vagy gondolatsor ismétlődik is a könyvben, mert ezzel érzékeltetni akartam, hogy a téma oldódása nem egy alkalommal következett be, és volt, hogy többször is megéltem hasonló érzéseket, de különböző intenzitással a feldolgozás folyamán.

Írok azokról a „tünetekről”, amelyek az elveszett ikrek túlélőinél jellemzők lehetnek, ennek nehézségeiről is, és arról, hogy miként tudtam ezeket előnyömre változtatni. Illetve a könyv végén adok néhány tippet, hogy szerintem mi segíthet, ha ebben a témában el szeretnél mélyülni.

Itt vagyok, hogy ezen gondolatok és érzések megosztásával segítsek neked is megélni és feldolgozni a saját batyudat, és hogy emlékeztesselek!

Szeretettel:      Ágota

KALAUZ A LELKI ÚTINAPLÓMHOZ

Írjak egy könyvet…

Már annyiszor szembejött ez a belső késztetés velem, párszor neki is álltam, napokig írtam is, aztán abbahagytam, nem volt ihlet. Félreraktam. Meg aztán be-bekapcsolt az önkételkedés. Miről is írjak? Amiről írnék, azt meg el fogják hinni vajon az emberek? Vagy szimplán bolondnak fognak nézni?

Igen, kedves Olvasó, akár benned is megfordulhatnak ilyen gondolatok, amikor a soraimat olvasod majd. Hogy nem vagyok normális. De vállalom, abnormálisan normális, normálisan abnormális?

De hiszem, hogyha ez a könyv valamiért megszólított téged, most itt tartod a kezedben, akkor dolgod van vele.

Már most szeretnék pár dolgot megosztani veled, ami segíthet a továbbiakban:

Amit itt most olvasni fogsz, az a normál emberi elme gondolkodásának határain túl van, ezért arra kérlek, hogy légy nyitott és kíváncsi, engedd meg, hogy azok a szavak, amik itt most mondatokká álltak össze bennem, és ezt megosztom veled, azok hassanak rád, átmosódjanak rajtad. Engedd bele ebbe a Flow-ba (áramlásba) magad.

Ha netán elunod, az is OK, rakd félre. Edith Eva Eger, magyar származású Holocaust túlélőtől olvastam először a mondatot, ami valahogy így hangzott: Akkor vagy kész, amikor kész vagy! Először nem is értettem ezt. Aztán később jött a megértés, hogy ahogy a tudatosságunk tágul, ahogy nyílik az intellektusunk, egyre kíváncsibbak leszünk, tanulunk, tapasztalunk, ezáltal fejlődünk is. És ez a nyitottság, megértés, tapasztalatok integrálása tesz bennünket késszé arra, hogy még mélyebb tudásra, igazságokra álljunk készen. Mentálisan és fizikai szinten is. Tehát minden akkor fog megjelenni a tapasztalatunkban, amikor annak befogadására készen állunk. Nem korábban.

És ha egy-egy résznél indulatok törnek fel benned, akár dühös, haragos leszel, akkor ilyenkor azt javaslom, hogy engedd meg az érzelmet, és aztán később nézz ennek a mélyére, hogy mi váltotta ki benned ezt.

Tapasztalatom, hogy gyakran egy könyv olvasása közben indulnak be érzelmek, öröm, hála, boldogság érzése, vagy éppen szomorúság, düh és akár örömkönnyek is. És jöhetnek hozzá gondolatok – nekem emlékképek is voltak –, amiket úgy képzelj el, mint egy belső mozivászon. Valahol bennem, a fejemben(?). Elindul a mozi, én vagyok a néző, megfigyelő. Nézem az életem, akár más életeim. (Más életek?… Hoppá, lehet, hogy most ez is meglephet téged.) Nagyon tanulságos, és rengeteg felismerést hozott nekem.

Amit most olvasni fogsz, az az én igazságom. Jelen földi életem hosszú évtizedei alatt állt bennem össze ez a történet, úgy képzeld el, mint egy hatalmas puzzle-t, aminek a darabkái ott vannak előtted. Ezek lehetnek gondolatok, emlékképek, megéléseid magaddal és másokkal, továbbá ezek tapasztalatai benned. És ha megengeded a kíváncsiságot, a nyitottságot, ha ennek el kezdesz egyre nagyobb teret adni, akkor életed puzzle-darabkái elkezdenek összeállni, és hozhatnak számodra is újabb és újabb megértéseket, és ezáltal a felszabadultság érzését is.

Most megmutatom neked az én puzzle-om egy-egy részletét