Budapest, 2025

A fordítás alapjául szolgáló mű:

Laura Dodsworth – Patrick Fagan:
FREE YOUR MIND: The New World of Manipulation and How to Resist it

Copyright © Laura Dodsworth and Patrick Fagan 2023

Laura Dodsworth and Patrick Fagan assert the moral right to be identified as the authors of this work.

All rights reserved.

Jacket design © Sarah Foster/HarperCollinsPublishers Ltd 2023

Jacket image © Westend61/Getty Images

Hungarian translation © Novák Gábor, 2025

© XXI. Század Kiadó, 2025

978 963 568 516 5

Cole-nak,

Ethannek,

Sonnynak,

akik inspirálnak a szabad elmébe vetett töretlen hitünkben.

Tartalom

Bevezető

1. Ismerd fel: az agyad is harcmező

2. Álld a sarat

3. Szerezz immunitást

4. Ne gondold túl

5. Légy tudatában a benyomásaidnak

6. Gyakorold a távolságtartást a közösségi médiától

7. Halál és könnyek a Twitter hiányában

8. Kapcsold ki a tévéd

9. Fogyaszd írásos formában

10. Ügyelj a zavarokra

11. Kételkedj a Nagy Testvérben

12. Vedd számba a lehetőségeidet

13. Tanuld meg a szimbólumok nyelvét

14. Agyférgek és szeretetbombák a transzgender subredditeken

15. Légy te az első felszólaló

16. Ne légy a szex rabszolgája

17. Válaszd meg saját illúziód

18. Szembeszállás az árnyékommal az erdőben

19. Ne kísértsd magad

20. Állj ki valamiért, különben bedőlsz bárminek

Lezárás

Jegyzetek

Köszönetnyilvánítás

Bevezető

Még fel sem vetted a cipőd, máris tucatnyi módon manipulálnak. A telefonod, a gabonapelyhes dobozod, a szeretőd – mind összeesküdtek annak érdekében, hogy befolyásolással, ösztönzéssel, terelgetéssel engedelmességre kényszerítsenek.

A meggyőzés és a propaganda egyidős a demokráciával. Művészetét költők, politikusok, papok művelték mesteri szinten. Arisztotelész már Rétorika című művében körvonalazta a meggyőzően érvelő személyek időtlen technikáját: ethosz, logosz és pátosz. Több mint kétezer évvel ezelőtt azt mondta, alaposan át kell gondolnod, ki a hallgatóságod, tudnod kell, mit akarsz mondani, megbízhatónak kell lenned – vagy legalábbis annak kell látszanod –, és egyszerre kell hatnod az érzelmekre, valamint a józan észre.

Természetesen a meggyőzés és a propaganda minden kétséget kizáróan idősebbek a demokráciánál, mivel az emberi lét szerves részét képezik.

Folyamatosan próbáljuk meggyőzni egymást. Az egymással való együttélés egyben egymás befolyásolása is, akár jó napot kívánunk a szomszédunknak, neveljük a gyerekeinket, üzleti ajánlatot írunk, vagy éppen megbüntetjük a bűnözőket. Attól a tévképzettől kell megszabadulnunk, hogy létezik nem manipulatív befolyásolás is.

Mindannyian minipropagandisták vagyunk. Önmagunk megszerkesztett változatát gyártjuk le és terjesztjük az interneten, hogy befolyásoljuk, hogyan nézzenek ránk és kezeljenek minket mások. A fényképeket megváltoztatjuk, hízelgő szűrőket teszünk rájuk. Mémeket terjesztünk, hogy bevonjuk vagy meggyőzzük követőinket. A modern technológia a művészi koreográfiát támogatja az igazsággal szemben.

Rögtön tisztáznunk is kell: mi befolyásolni akarunk téged. Nem szeretnénk, hogy a könyvünk elfeledve heverjen egy könyvesbolt poros sarkában. Ki ír úgy könyvet, hogy nem reméli őszintén, számos olvasót befolyásolni fog vele? A különbséget a szándék jelenti: mi azért akarunk befolyásolni téged, hogy ellen tudj állni a befolyásolásnak.

És hogy miért is kellene ellenállnod a befolyásolási kísérleteknek? Először is, szögezzünk le valamit: nem minden befolyásolás problémás. Befolyásolás nélkül nem tudsz megtanulni olvasni. Egyes közegészségügyi üzenetek is hasznosak lehetnek számodra. Amikor befészkeled magad egy jó könyvvel, elkerülhetetlenül a befolyása alá kerülsz. Ha egy barátod szép napot kíván neked, amitől te jobb kedvvel folytatod az utad, és valóban szebb lesz a napod, biztosan nem tiltakozol. Kérlek, legyen szép napod! A legtöbb reklám és hirdetés jobbára ártalmatlan; nincs abban semmi különösebben káros, ha „X” márka arra próbál rávenni, hogy azt vásárold meg „Y” márka helyett.

Ez a könyv azonban azt állítja: információs harcmezőn élünk. A harci nyelvezet használata olyan technika, amivel engedelmességet, félelmet, alkalmazkodást lehet kiváltani, és nem véletlenül használjuk a „harcmező” kifejezést. Folyamatosan manipulálnak. Talán azt gondolod, képes vagy ellenállni, de valószínűleg nem így van. Mi is így hittük, de a könyvhöz kapcsolódó kutatómunka közben rá kellett jönnünk a tévedésünkre.

Bármerre fordulsz, márkák, politikusok és egyedi érdekcsoportok csápjai hatolnak be a koponyádba és kutakodnak az agyadban. El akarják érni, hogy azt gondold, a Coca-Colától boldog leszel, hogy egy politikus majd vigyáz rád, hogy egy új adófajta megmenti a bolygót. Reggel még ki sem lépsz a lakásodból, máris ösztökél az élelmiszer csomagolása a konyhádban, a hírek, a tévéműsorok és reklámok, az okostelefonod folyamatos zümmögése és hangjelzése. A döntéshozatal mindig ijesztő, a kormányok és cégek pedig boldogan megszabadítanak minket ettől a félelemtől – persze nem ingyen.

A legújabb viselkedéstudományi, adattudományi és fogyasztói elektronikai felfedezésekkel felvértezett manipulátorok tudják, hogyan gondolkodsz (igen, személyesen te), milyen gombokat kell megnyomniuk, hogy azt tedd, amit akarnak, és van is lehetőségük nyomogatni ezeket a gombokat a nap minden órájában.

A Szabadítsd fel az elméd megadja neked az eszközöket ahhoz, hogy felismerd, figyelmen kívül hagyd és elhárítsd a manipulálásodra tett milliónyi kísérletet. Több ezer könyv oktatja a manipulátorok, propagandisták és nőcsábászok sötét művészetét. Ez az első védelmi vonal a sötét tudományok ellen. A te saját kézikönyved, hogy életben tudj maradni az információs harcmezőn.

Mindannyian egyéniségek akarunk lenni. A számodra megfelelő döntések meghozatalához – amibe beletartozik a hírek és álhírek megkülönböztetése, a megvásárolandó termékek kiválasztása, illetve annak eldöntése, hogy melyik politikai pártra szavazz – ismerned kell saját elmédet. Ez pedig csak úgy lehetséges, ha megtartasz bizonyos fokú irányítást a befolyásoló tényezők felett.

Néha azt szeretnéd, hogy csapjanak át rajtad a hullámok, mert az pihentető, szórakoztató és egyszerű.

Mint a szappanopera, amit évek óta nézel. De tudatában vagy, hogy a szappanoperákat társadalmi befolyásolásra használják? A forgatókönyvíróknak nemrégiben foglalkozásokat tartottak arról, hogyan érjék el a beoltottság szintjének növelését. Vagy vegyük a füstölőt a vasárnapi istentiszteleten. Nem csak jó az illata, de a kipárolgások hozzájárulnak, hogy a látásod éppen csak egy kicsit elmosódjon, és ebben az elmélkedő, áhítatos tudatállapotban könnyebben el tudd képzelni, ahogy az imáid a mennybe emelkednek. Vagy ott van a gabonapelyhes doboz a legkedvesebb arccal, ami magára vonja gyermeked figyelmét, és nagymértékben alakítja annak eldöntését, hogy melyik a legkívánatosabb cukros finomság.

Nem árt, ha képes vagy azonosítani ezeket a befolyásoló hatásokat. Esetleg el is akarod hárítani őket.

A legfontosabb tényező az elméd magánszférája. Amikor egy manipulátor megpróbál behatolni az elmédbe, és befolyásolni a véleményed, azzal belegázol az egyéni függetlenségedbe. Mi hisszük, hogy jogod van a magánszférádhoz. Ez a te elméd, és neked kellene vezérelned a bejutást lehetővé tevő elektronikus kapukat és jelszavakat.

„Az az önteltség, amivel az általunk alkalmazott technikák révén alakítjuk és befolyásoljuk az emberi elmét, mély nyugtalansággal tölti el az embereket” – figyelmeztetett 1956-ban Howard Chase, az Amerikai PR Társaság elnöke.1 Minket is az emberi elme formálásával kapcsolatos nyugtalanság ösztönzött arra, hogy megírjuk ezt a könyvet.

Patrick viselkedéskutató, 12 éves tapasztalattal az érzelmekkel kapcsolatos tudományok és az adatelemzés terén, amit az iparágon belül szerzett meg. Mondhatnánk, hogy a sötét oldalról érkezett. Vezető pszichológus volt a Cambridge Analitycánál, ahol célzott reklámok létrehozására specializálódott, amelyek célja, hogy embereket rávegyenek különféle dolgokra, a kriptovaluták vásárlásától kezdve a politikusok támogatásáig.

Laura revelációja a Covid volt. Megpróbálta megérteni a tömeges érzelmi reakciókat, illetve a kormány viselkedéskontrollját. Az SPI-B független járványügyi tanácsadó szervezet emberei elismerték neki, hogy a félelem felhasználása totalitárius módszer volt, és könyvében (A State of Fear: How the UK Government Weaponised Fear During the Covid–19 Pandemic) hosszan elemezte a pszichológia fegyverként való alkalmazását.

Megvizsgáltuk a jelenleg is zajló nagyszabású, felülről indított befolyásolási kísérleteket. Edward Bernays klasszikus művében, a Propagandában ezt írja:

A tömegek rendszerezett szokásainak és véleményének tudatos, intelligens manipulációja a demokratikus társadalom fontos eleme. Azok, akik a társadalomnak ezt az észrevétlen mechanizmusát manipulálják, gyakorlatilag egy láthatatlan kormányzatot alkotnak, amely országunk valódi uralkodó hatalma. Irányítanak minket, alakítják az elménket, formálják az ízlésünket, ötleteket sugallnak nekünk – jórészt olyan emberek, akikről soha nem is hallottunk. Ők rángatják a közvéleményt befolyásoló drótokat.2

Ez a láthatatlan kormányzat a mai napig létezik, és rángatja elménk drótjait. Akárkik is ezek a véleményvezérek, kíméletlenül ömlesztik ránk felülről a társadalom működését befolyásoló pszichológiai manipulációt.

Nagy a különbség aközött, amit gondolunk, és amit mondanak, hogy gondolnunk kellene. Egy 2022. szeptemberi Rasmussen Reports-felmérés szerint az amerikai médiában az öt legfontosabb problémát a klímaváltozás, az ukrajnai háború, a capitoliumi zavargásokkal kapcsolatos nyomozás, a Covid–19 és az LMBTQ-ügyek jelentették.3 Az amerikai szavazóknál azonban ezek egyike sem fért bele az első tízbe – az emberek sokkal jobban aggódtak a bűnözés, a gázár és az infláció miatt. Úgy tűnik, van a háttérben egy terv, téged pedig addig befolyásolnak hízelgéssel, befolyásolással és manipulációval, amíg egyet nem értesz vele.

Például a jelek szerint erős kampány zajlik annak érdekében, hogy az emberi étrendet átállítsák a rovarokra.4 Az emberek valójában nem akarnak rovarokat enni – senki sem könyörög azért, hogy rovart ehessen –, mégis bevetették a meggyőző eszközök teljes armadáját, beleértve az ösztönzést, a propagandát, az adatelemzést és a reklámot. A nettó zéró kibocsátás egy újabb példa arra a fajta politikára, amihez széles körű, célzott viselkedéstudományi kampány kapcsolódott.5 A szemünk előtt zajló, tragikus ukrajnai háború nagyszerű betekintést enged korunk propagandájának működésébe, bár itt van néhány csavar is a történetben: ezt a háborút részben a közösségi médiában vívják, így az elméd is harcmező, és emellett új módon nyerhetünk betekintést a mítoszok működésébe.

Időnként bizonyára egyetértesz a manipulátorok céljaival. De vajon kedvedre való-e a módszer? Mi azt szeretnénk, ha legalább ezeket felismernéd. És természetesen mindannyian az alanyai vagyunk nemcsak saját kormányunk próbálkozásainak, de a külföldi hatalmakéinak is. A szándékos félretájékoztatás szerves része a digitális biztonsági szabályozásoknak, amelyek az egész világon hasonló irányelvek mentén működnek. Az új technológiák meghatározzák, hogyan kommunikáljunk egymással, és a cégek, kormányok és érdekcsoportok hogyan kommunikáljanak velünk. Korábban sosem látott lehetőséget kínálnak nekik arra, hogy rejtett és személyre szabott módon mossák át az agyunkat.

Mi meg szeretnénk mutatni, mi rejtőzik a bűvész ingujjában, a kalapja alatt és a háta mögött.

Nem mi vagyunk az egyetlenek, akik törődnek ezzel. Tényellenőrzők és dezinformációs specialisták egyre gyarapodó serege állt rá a téves információk, a hamis hírek és a propaganda kiszűrésére. De kik ellenőrzik a tényellenőrzőket? Míg a szakértők nagyon fontos munkát végeznek, és megvan a helyük, mi úgy gondoljuk, a legalkalmasabb személy a tények ellenőrzésére és saját elméd megismerésére te magad vagy.

Mindegyik fejezet valamilyen alapfelvetést tár eléd, majd kibontja a témát interjúkkal, kutatással, referenciákkal és saját elméleteinkkel, és végül következik a lezárás néhány gyakorlati tanáccsal. Némelyik felvetésünk elsőre elég szélsőségesnek tűnhet. Vegyük például a „kapcsold ki a tévéd” tanácsot. Nem feltétlenül kell olyan messzire elmenni. Látni fogod, hogy ahol szigorú követelményeket fogalmazunk meg, ott van valamilyen középút is. Választhatod, hogy kevesebbet és tudatosabban tévézel. A lényeg, hogy megértsd, hogyan befolyásol a tévé, és milyen természetes védelmet lehet alkalmazni vele szemben.

A könyv megírása előtt rengeteg szakértővel konzultáltuk, a kihallgatási technikákban képzett veteránoktól a bűvészekig, a politológusoktól a papokig. Mélyreható élményeknek és agymosásnak vetettük alá magunkat. Próbáltunk csatlakozni titkos társaságokhoz, jelentkeztünk ellentmondásos és intenzív kurzusokra, tanfolyamokra. Laura rövid visszavonuláson és digitális detoxikáción vett részt egy rendházban, randiszakértők videóin rágta át magát, és kísérletezett több fiók futtatásával a közösségi médiában. Patrick meztelenre vetkőzött egy férfiassági elvonuláson az erdőben, csatlakozott egy piramisjátékhoz, és feliratkozott transznemű fórumokra. Ezek a tapasztalatok bekerültek a könyvbe, de néhányból külön tanulmány is született, egyedi nézőpontból.

Kiderült, hogy nem mi vagyunk a tiszta gondolkodás erényének mintaképei. Miközben belemerültünk ebbe a világba, több alkalommal is összezavarodtunk. És visszaemlékeztünk más alkalmakra, amikor sikeresen manipuláltak minket. Bárkivel megtörténhet. Ugyanakkor sokkal éberebbé váltunk a befolyásolási kísérletekre, és hiszem, hogy ellenállóbbak lettünk.

Felfedezéseinket és felvetéseinket összevetettük a viselkedéskutatás és pszichológia legújabb elméleteivel. Amikor más írók munkáiból merítettünk, főként arra a hatalmas forrásanyagra támaszkodtunk, amit a második világháború után élt pszichológusok és gondolkodók hoztak létre. A kataklizmikus világeseményekből kiemelkedő írásaikban ott van a mindent átható borzalom, a törékeny remény és az állhatatos éleslátás, ezért újra és újra visszatérünk hozzájuk, és utalunk alkotóikra – Carl Jungra, Erich Frommra, Aldous Huxley-ra, George Orwellre és Hannah Arendtre. Forrásként használtuk a propaganda- és a pszichológiai hadviselés olyan múlt századi úttörőit is, mint Edward Bernays, „a PR atyja”, és Edward Hunter, akinek az „agymosás” kifejezést köszönhetjük.

Az univerzális témák mellett a másik ok, amiért visszatértünk a múlt század íróihoz, az, hogy ebben a században kifejezetten zavar minket a tömegek szándékos manipulálása, ami kísérteties módon idézi a múltat.

A Covid-válság fájdalmasan egyértelművé tette, mennyire könnyű megváltoztatni az emberek viselkedését; jól illusztrálta, hogy a tömegmozgalmak milyen könnyen teret nyernek, és milyen gyorsan tudnak egészen sötétté válni. Csak egy példa: az Egyesült Királyságban az emberek maszkban léptek be az éttermekbe, sétáltak oda az asztalhoz vagy mentek ki a mosdóba, de azonnal levették a maszkot, amint helyet foglaltak. Máshol az emberek lyukas maszkot viseltek, hogy játszani tudjanak a fúvós hangszerükön a nagyzenekarban. Voltak, akik nem látogathatták meg haldokló rokonukat, és nem mehettek el a temetésére. A szülőktől megtagadták az ápolási segítséget mozgássérült gyermekükhöz. Sokan elszigetelődtek, depresszióssá váltak és öngyilkosok lettek. Most, hogy a por már leülepedett, a legtöbben egyetértünk abban, hogy ez nem volt racionális viselkedés. Bár a fertőzéstől és a haláltól való természetes félelem részben magyarázatot adhat rá, felfedezhető a kognitív torzításokra épített, szándékos kísérlet is az emberek meggyőzésére.

Mindenki sebezhető a befolyásolással és a manipulációval szemben. Nem lehet mindenre odafigyelni, nem lehet folyamatosan ébernek lenni. Amíg a bűvész színpadának egyik részét fürkészed, a trükk valahol máshol történik meg.

Hogy egy szélsőséges esetet említsünk, a holokauszt borzalmait teljesen átlagos német és más nemzetiségű emberek hajtották végre.6 Semmi különleges nem volt a személyiségükben, egyszerűen csak megtörtént velük, ahogy veled is megtörténhetne. Ahogy Alekszandr Szolzsenyicin írta, a jót és a gonoszt elválasztó vonal nem évszázadokon vagy törzseken, hanem „az emberek szívén keresztül húzódik”.7

Ha azt gondolod, túl okos vagy ahhoz, hogy átmossák az agyad, hogy az intelligenciád miatt téged nem lehet becsapni, akkor te vagy a legsérülékenyebb célpont mind közül. Ahhoz, hogy megvédd magad az agymosástól, rendelkezned kell a szerénységgel, ami által felismerheted, hogy éppen átmossák az agyad. Ahogy Carl Jung mondta: „Senki sem immunis az országos nagyságrendű gonoszságra, hacsak nincs szilárdan meggyőződve annak veszélyéről, hogy saját jellemét ugyanez a gonoszság szennyezi be.”8

Hatalmas a kísértés, hogy a pszichológia, pszichiátria és a társadalomtudományok vívmányainak felhasználásával befolyásolják a döntéseinket, ezért reménytelen naivitásra utal azt hinni, hogy nem dolgoznak folyamatosan rajtunk is a manipulátorok. A pszichológia már nemcsak a diagnosztizálásról és a gyógyításról szól, hanem a társadalmi szintű befolyásolásunkról, gondolataink alakításáról is. Ha nem kontrollálod az elméd, valaki más fogja megtenni.

Az a célunk, hogy meg tudd védeni magad és megtanuld, hogyan szabadítsd fel az elméd.

1 Ismerd fel:
az agyad is harcmező

A világ egy információs harcmező. Számos oldal küzd azért, hogy felügyelje a kérdéses területet, ami az elméd. A rengeteg rövid távú portya közben bizonyos erők hosszú távú stratégiai terveket dolgoznak ki, hogy megváltoztassák a gondolkodásod és a viselkedésed. Önmagad megvédésének első lépése, hogy felismerd az ellened szövetkező erőket, és a fogadat összeszorítva felkészülj a harcra. Most már katona vagy.

Fejlett kihallgatási módszerek

Amikor kihallgatnak, arra gondolsz, mi fog történni ezután. A kihallgató azonban előtted jár. Ismerek kihallgatótiszteket, tudom, hogyan gondolkodnak. Gonosz rohadék mind. Csak a végjáték érdekli őket, illetve az ahhoz vezető sakklépések. Ismerik a lépéseket. Eltávolítottam magam a kihallgatástól. Egyfajta viadallá vált a dolog. Csak arra koncentráltam, hogyan kerüljek eléjük.

Amikor James katonaként szolgált, átesett egy ötnapos kurzuson, ahol arra oktatták, hogyan éljen túl egy kihallgatást – az agymosás legbrutálisabb formáját. Furcsán hangozhat, de ugyanezeket a technikákat alkalmazzák kisebb léptékben a reklámszakemberek, a politikusok és az ügynökök, akikkel nap mint nap találkozunk. Ha megérted, hogyan éld túl a kihallgatást, akkor azt is megérted, miként állj ellen a gondolkodásod befolyásolására tett legelszántabb kísérleteknek is. Képes leszel megszabadítani az elméd.

Jamest kiképezték rá, hogy megtapasztalja a technikákat, amelyeket az ellenség felhasználhat annak érdekében, hogy megtörje és fontos információkat szedjen ki belőle, és ezáltal ellen tudjon állni nekik. A létfontosságú első lépés – mivel ez gyakorlat volt, nem éles helyzet – az önkéntes beleegyezés volt. Előre engedélyt adott a szigorú és kellemetlen eljárásra, mert jobban fel akart készülni arra az esetre, ha elfognák. Saját akaratából vetette alá magát a kihallgatásnak.

A következő lépés a szándékos legyengítés. A jelentkezőket kiküldték egy színlelt küldetésre, ahol az „ellenség” üldözőbe vette őket. Nem adtak lehetőséget nekik az evésre és az alvásra. Hogyan sikerült talpon maradnia az éhes és fáradt Jamesnek?

„Puszta makacssággal. Nem akartam, hogy megverjenek. Nem vagyok atletikus alkat, csak mentálisan kompetitív. Ha valaki azt mondja, kimerült leszel, éhes, és kihallgatás közben még meg is vernek, azt én mindenáron megpróbálom elkerülni.”

És ez még csak a bemelegítés volt. A kiképzők három nap után elfogták a katonákat, és felkészítették őket a „nagy durranásra”. Megvonták tőlük az alvást, és csuklyát kellett viselniük, amiben semmit sem láttak. Órákat kellett eltölteniük feszített testhelyzetben. Engedélyt kellett kérniük, ha ki akartak menni a mosdóba, és még közben is csuklya volt a fejükön. Amikor James letolta a nadrágját, fogalma sem volt róla, hol van és ki látja, csak a levegő mozgását érezte a lába között. Nyugtalanító érzés volt, de kitartott, míg mások megelégelték és kiszálltak. Egy alkalommal teljesen meztelenre vetkőztették, egy kiképző pedig az arcába köpött és verbálisan gyalázta.

James a „mélyvallatás” nevű módszer felhígított változatán ment keresztül, amely magában foglalja az „öt technikát”: fal mellé állítás, csuklya, fehérzaj, alvásmegvonás, táplálékmegvonás.1 Ezek a módszerek sajnálatos módon visszaköszönnek a világ minden részén, minden korszakban. A Szovjetunió kényszermunkatáborainak őrei és tisztjei fejlesztették ki, ahogy azt Alekszandr Szolzsenyicin is írja A Gulag-szigetvilágban,2 illetve a brit hírszerző tisztek a második világháború utáni időszakban, a felkelők elleni taktika részeként.3 Ahogy ebben a könyvben látni fogjuk, az összezavarás, a figyelemelvonás és a kimerítés technikáját még a mi életünk viszonylag ártalmatlan manipulátorai is alkalmazzák.

A CIA „fejlett kihallgatási módszereket” vetett be a gyanúsítottaknál a 9/11-es támadások után.4 Az öt technika egészen rémisztő módon változtatta meg az első alany, Abu Zubajda életét. Zubajdát 2002-ben fogták el, és évekig tartották fogva titkos börtönökben („fekete helyszíneken”), ahol a CIA kényszervallatta. Még ma is a Guantánamói-öbölben őrzik. Az ICRC-nek (Nemzetközi Vöröskereszt) tett vallomásában azt mondta: „Közölték velem, hogy egyike vagyok az elsőknek, akiken ezt a vallatási technikát alkalmazzák, ezért nem léteztek szabályok. Gyakorlatilag új módszerekkel kísérleteztek, amelyeket később aztán más embereken próbáltak ki.”5 Jamesszel ellentétben az ő esetében szó sem volt önkéntességről; ez már nem kiképzés volt.

Első lépésként alávetették különféle technikáknak, amelyeket azért dolgoztak ki, hogy kiváltsák benne a tehetetlenség érzését, és engedelmesebb legyen az ezt követő kihallgatásnál. Az első hat-nyolc hétben folyamatosan meztelen volt. Kezdetben az ágyhoz bilincselték, és csak akkor engedték el, amikor a dolgát kellett végeznie. Nem kapott szilárd ételt, csak folyékony táplálékot. Ezek a módszerek együtt azt a célt szolgálták, hogy infantilizálják, dezorientálják és destabilizálják, még a kihallgatás megkezdése előtt. Egy szenátusi jelentés szerint Zubajda vallatásánál nyolcvanháromszor alkalmaztak vízbe fojtást, és az alvásmegvonás mellett 11 napot kellett eltöltenie egy koporsószerű dobozban. A vallatás során az egyik szemét is elveszítette.

Zubajda így írta le a CIA verzióját a fal mellé állításra és a feszített testhelyzetre:

Leszedték a kezemet a rácsokkal összekötő bilincset, és egy rövid láncot tettek rá, amelyet összekapcsoltak a lábamon lévő lánccal, így folyamatosan görnyedt testhelyzetben kellett lennem… Brutális módon odavonszoltak a betonfalhoz… Az őr kegyetlen erővel a falhoz verte a fejemet és a hátamat. Úgy éreztem, eltört a gerincem az erős ütésektől. Újra és újra arcon ütött, miközben üvöltözött velem. Aztán rámutatott egy nagy, fekete fadobozra, amelyik leginkább koporsóra hasonlított. Azt mondta: „Mostantól ez lesz az otthonod…” És rám csapta az ajtót. Hallottam a zár kattanását. Teljes sötétségben találtam magam.

Zubajda kínzásának részleteit nemzetbiztonsági okokra hivatkozva nem tették közzé, és nem is engedték a terjesztését nyilvánosan vagy a médiában, ezért nem tudhatjuk, megpróbált-e mentálisan ellenálló maradni, és túlélni a megpróbáltatásokat. Nem adta ki az információkat, amelyek miatt megkínozták, mert nem is rendelkezett velük. A kormány azonban azóta is alkalmazza ezeket a brutális módszereket, mert hisz az eredményességükben.

A vallatás, az ingermegvonás és az agymosás területén a brit, az amerikai és a kanadai kormány is végzett kutatásokat, ennek eredménye a hírhedt MK-Ultra program. John Marks In Search of the Manchurian Candidate című könyvében lerántotta a leplet a CIA által szponzorált elmekontrollprogramokról.

Donald Ewen Cameron brit pszichiáter munkáját a CIA támogatta, a szakember Kanadában mentális zavarokat kezelt emlékek törlésével és a psziché programozásával – vagyis agymosással.6 Páciensei nem tudták, hogy kísérleti programban vesznek részt, amelynek során hetekre gyógyszerindukált kómába helyezték, vagy alvás közben végtelenített pozitív és negatív üzenetekkel bombázták őket. Néhányuknál ez komoly következményekkel járt, például amnézia vagy vizelettartási probléma alakult ki. Az 1980-as években az egykori páciensek beperelték a CIA-t az elszenvedett sérülések miatt. Érdekes információ az is, hogy az Unabomber néven ismertté vált Ted Kaczynski 200 órányi pszichológiai bántalmazást szenvedett el a Harvard egyik kísérlete során, amely egyesek szerint az MK-Ultra program része volt.7

Valami furcsa – és minden kétséget kizáróan államilag ösztönzött – kulturális amnézia ezeket a pszichológiai kínzásokat elszigetelt esetekként kezeli, pedig nem azok, és sokkal gyakrabban ismétlődnek meg, mint gondolnád vagy hinnéd.

Az információs harcmező

Szerencsére az élet nem kínvallatás. Nem fogják átmosni az agyad egy laboratóriumban vagy elmegyógyintézetben. Valószínűleg normális módon éled az életedet, és nem zárnak be egy táborba, ahol narancssárga kezeslábast kell viselned. Szinte biztos, hogy soha nem ejt foglyul az ellenség. De akkor hogyan kapcsolódik mindez hozzád?

Bár nem mossák át az agyad egy laborban, és nem is ugrálsz lövedékek elől, a hirdetések, befolyásolások, elfogult hírrovatok és a propaganda viharában kell navigálnod. Nem állsz feszített testtartásban a fal mellett, de meghajolsz az információk súlya alatt. Az élet az elméért, a te elmédért vívott harc. Donald Ewen Cameront egy másik brit pszichiáter, William Sargant inspirálta, aki könyvet is írt a témában: Battle for the Mind: A Physiology of Conversion and Brain-Washing – How Evangelists, Psychiatrists, Politicians and Medicine Men Can Change Your Beliefs and Behaviour.8 Ahogy az a címből sejthető, Sargant azonosított és kategorizált olyan embereket, akik megpróbálják uralni mások elméjét. Szakértők hadai végeznek kutatásokat, gyártanak stratégiákat és hoznak létre terveket annak érdekében, hogy magukra vonják a figyelmed, átmossák az agyad, és különféle irányokba ösztökéljenek. PR- és reklámügynökségeknek, kormányoknak, médiának, adatkezelő és technológiai cégeknek dolgoznak. Próbálnak termékeket és szolgáltatásokat eladni neked, megváltoztatni a szavazatod, befolyásolni a viselkedésed.

Egy kiberbiztonsági szakértő elmesélt egy történetet, ami nagyon jól rávilágít, milyen hevességgel bombáznak különféle befolyásoló taktikákkal. Az egyik banktól kapott egy gyanús levelet, amelyben érzékeny információkat kértek tőle, hogy meg tudják védeni a csalóktól. A levél tele volt ösztönző kifejezésekkel – „SÜRGŐS”, „lépjen még ma”, „csatlakozzon az önhöz hasonlókhoz” stb. A szakértő bevitte a levelet a bankhoz, hogy tudassa velük, valaki csalást akar elkövetni a nevükben.

„Ó, dehogy, ezt mi küldtük” – világosították fel.

A manipulációs technikák alkalmazása annyira elterjedt, hogy azt is nehéz megmondani, ki kicsoda. A jófiúk befolyásolnak, nehogy áldozatául ess a rosszfiúk befolyásolási kísérleteinek. Emellett nem csak a hirdetéseknél és a politikai propagandánál kell figyelned az ilyen technikákra. A skála végén megtapasztaljuk a manipulációt még azok részéről is, akik a legjobban ismernek és szeretnek minket. David Buss evolúciós pszichológus 12 taktikát talált, amelyekkel befolyásolni és manipulálni lehet egy romantikus partnert, hogy megtegyen valamit. A különféle személyiségek sokkal érzékenyebbek lehetnek más-más taktikákra, de az alábbiak a legtöbb ember számára ismerősnek tűnhetnek: elbűvölés és dicséretek; annak elmagyarázása, miért szeretnéd, hogy a partnered megtegye; néma presszió; örömkiváltás, amikor megmutatod, milyen szórakoztató a dolog; egyfajta „szociális összehasonlításként” azt mondod, hogy mindenki ezt teszi; makacskodsz, fenyegetőzöl vagy erőszakot alkalmazol; vagy egyszerűen csak a hazudsz.9

Lehetetlen pontosan megbecsülni, hány információs lövedék elől kell kitérned nap mint nap. De 2006 júliusában Jay Walker Smith, a Yankelovich marketingcég elnöke azt mondta, egy átlagos amerikai naponta ötezer reklámüzenetnek van kitéve, tízszer annyinak, mint az 1970-es években.10 A Red Crow Marketing Inc. szerint a jelenlegi szám valahol négy- és tízezer között lehet.11 Bár ezeket a számokat sokan és élesen vitatják, és nehéz az ilyesmit számszerűsíteni, a kutatók valamiben egyetértenek: nagyon sok effajta inger ér minket.12

Televízió, rádió, reklámtáblák, kirakatok, filmek, célzott e-mailek, újságok, magazinok, közösségi média, buszmegállók, videójátékok, szöveges üzenetek… Soha nem volt még ilyen sok lehetőség a meggyőző üzenetek célba juttatására.

Az információs korszak tempója pedig egyre gyorsul. A Dél-kaliforniai Egyetemen dolgozó dr. Martin Hilbert 2007-es tanulmánya szerint az amerikaiak naponta majdnem 12 órán át fogyasztanak információt, ami megfelel 100 500 szónak, ami másodpercenként 23 szót jelent fél napon át, illetve 34 gigabyte adatot.13 Egy 85 oldalas újságot analógiaként használó dolgozat arra a következtetésre jutott, hogy 1986-ban mindennap 40 teljes újságnyi információ ömlött ránk, és ez a szám 2007-re 174-re emelkedett.14 Ez bizony valóságos információs bomba az emberi agy számára.

Minden emberi lény jellemzője az úgynevezett „kognitív fukarság”.15 Nagyon kevés agykapacitást szentelünk arra, hogy figyeljünk a világra. Például Timothy Wilson Ismeretlen önmagunk című könyvében úgy becsülte, hogy az agy minden másodpercben 11 millió „bitnyi” érzékszervi információt (hangot, szagot, képet stb.) dolgoz fel, és ebből mindössze 40 halad át az agy tudatos neurális pályáin.16 Számításai szerint az érzékszervi feldolgozásnak csupán 0,0004 százaléka tudatos. Egyszerűen képtelen vagy tudatosan feldolgozni a téged körülvevő világ információit. Ezért hozta ki azt az eredményt az egyik kutatás, hogy egy parkon átsétáló emberek fele észre sem vette az egykerekes biciklin ülő bohócot, és ez a szám még alacsonyabb volt, ha séta közben telefonáltak.17

A kognitív fukarság miatt sokkal sebezhetőbbek vagyunk a manipulációval szemben is. Nincs elegendő agykapacitásunk arra, hogy minden döntést alaposan átgondoljunk, ezért a tudatalatti ökölszabályokra hagyatkozunk, amelyek lehetővé teszik számukra, hogy robotpilóta módban hozzunk döntéseket. Ez azt jelenti, hogy a bizonyos módon tálalt információk gyakran minden megfontolást kikerülve képesek befolyásolni vagy torzítani viselkedésünket. Vegyük például a Werther-hatást: egy jól publikált öngyilkosság képes növelni az öngyilkossági arányt.18 Bizonyos esetekben elég egy apró lökés a média részéről, hogy az emberek meghozzák életük legfontosabb döntését. A Corona sörgyár eladásai talán ezért emelkedtek 40 százalékkal 2020-ban.19 A meggyőzés harcmezején néha elegendő egy közelben elhúzó „lövedék”, hogy meggondold magad.

Harc folyik az emberi figyelemért. Sőt az ellenfeleid megpróbálnak a maguk oldalára állítani téged. Közéjük tartoznak a jól látható hirdetők és marketingesek, de az adat- és prediktív elemzők, PR-osok és lobbisták is. Az információs harcmező szereplői között megtalálhatók a kormányzatok és azok ügynökségei is. Barátok vagy ellenségek? Ezt nem mindig könnyű megállapítani. Reménykedhetsz benne, hogy a saját kormányod a szövetségesed, de vajon az MK-Ultra programban „kezelt” mentális betegek is ezt mondanák? Néha pontosan a kormány az ellenség. A viselkedéstudomány modern korában tudatküszöb alatti technikákkal arra próbálnak ösztönözni, hogy legyél jó polgár. És a kormányok is rendelkeznek bot- és trollhadseregekkel a közösségi médiában, a régi propagandamódszerek mellett. Szabad vadászidény zajlik agyunk befolyásolására és újrahuzalozására. A Világgazdasági Fórum tanácsadója, Noah Harari író szerint „nekünk, embereknek hozzá kellene szoknunk a gondolathoz, hogy már nem rejtélyes lelkek vagyunk, csupán meghackelhető állatok”.20

A hadsereg klasszikus példa arra, hogy az embereket meghackelhetőnek tartják. James, a katona mondta nekünk: „A hadseregben minden az ember gondolkodásának megváltoztatásáról szól. Ez a cél. A szívet és az elmét is átalakítják.”

A tartalom és az információ bőséges, a figyelmed viszont szűkös erőforrás, a hirdetőknek ezt kell magukra irányítaniuk. Naponta csak véges számú reklámra tudsz odafigyelni – például a Media Dynamics jelentése szerint az emberek a média irányából napi 362 hirdetésnek vannak kitéve, de csak 153-nak (24 százalék) szentelnek néhány másodpercnél többet,21 míg Byron Sharp marketingguru arra a következtetésre jutott, hogy csak az esetek 16 százalékában emlékezünk vissza a pontos márkanevekre a megnézett reklámokból.22 Tekintettel a hatalmas zajra és korlátozott feldolgozási kapacitásunkra, elismerésre méltó, hogy a hirdetők milyen keményen dolgoznak figyelmünk megragadásáért. Igazán komolyan veszik a feladatukat.

Lehetetlen megbecsülni, hogy a kormányok világszerte mennyi pénzt költenek politikai kommunikációra, mivel az ezzel a feladattal foglalkozó egységek és részlegek egy része titkosan működik, és nem tartozik elszámolással a nyilvánosság felé. Ha szélesebb spektrumon vizsgáljuk a politikai kommunikációt, beleértve a központi és önkormányzatokat, az állami médiát, a katonai és rendfenntartó erőket, akkor nem észszerűtlen azt állítani, hogy globálisan minden évben dollárok billióit költik erre. Például 2020-ban az Egyesült Királyság bevallott kormányzati hirdetési kiadása meghaladta a 160 millió fontot, vagyis abban az évben a kormány volt a legnagyobb hirdető (igaz, ezt a járvány miatt kialakult egyedi körülmények is komoly mértékben befolyásolták).23

Extrémnek tűnhet mindezt a háború nyelvére lefordítani, de a vezetőink pontosan így gondolkodnak rólunk. Károly király „nagyszabású, katonai stílusú hadjáratnak” nevezte a klímaváltozással kapcsolatos gondolkodás befolyásolását.24

Ezekkel a katonai stílusú kampányokkal együtt jár a pszichológiai manipuláció is. „A háború lényege a megtévesztés”, tartja az iszlám mondás. Ez néha maga is illúzió – olyannyira, hogy néhány japán katona még évtizedekkel a második világháború lezárása után is a dzsungelben bujkált, mert azt hitték, még mindig tart a konfliktus.25 Vajon a jelenlegi problémákról, a világról kialakított gondolatainknak mekkora hányada lehet a képernyő illúziójának eredménye?

Összességében felfoghatatlan mennyiségű információnak vagyunk kitéve. A történelem során egyetlen ember sem nézett szembe hasonlóval. A mennyiség csak egy része a problémának, a másik a szándék. Ne legyenek illúzióink: akárcsak a kihallgatótisztek, akik Jamest kínozták, a te ellenfeleid is sakkjátékot játszanak veled, és ez a játszma időnként nagyon hosszúra nyúlhat. A reklámszakemberek, a viselkedéskutatók, a közösségi média trollfarmjai, a kormányzati propagandisták nem csak úgy játszadoznak – komoly stratégiát követnek. Meg akarják ragadni a figyelmed, és befolyásolni a viselkedésed. És jelen pillanatban egy lépéssel előtted járnak.

Az agymosás vagy erőszakos meggyőzés a jogtalan befolyásolás lassú, ismétlődő, rejtett folyamata. A túlélés, illetve elméd felszabadításának első lépése, hogy felismerd a folyamatot akkor is, ha az nem egy bizonyos ellenfél jól meghatározható stratégiája.

21. Század Kiadó – XXI. Század Kiadó Kft., Budapest

Felelős kiadó Bárdos András és Rényi Ádám

Kiadványfelelős Kovács-Rényi Anna

Szerkesztette Bán László

Előkészítés Tomka Eszter

Tervezőgrafika és tördelés Váraljai Nóra

Tördelés Takács Andrea

Elektronikus változat Ambrose Montanus

Felhasznált betűtípusok

EB Garamond – SIL Open Font License

Jost – SIL Open Font License

Noto Serif – Apache License 2.0

Source Serif 4 – SIL Open Font License