GABRIELLE BERNSTEIN

BOLDOG
NAPOK

ÉDESVÍZ KIADÓ
BUDAPEST

A fordítás az alábbi kiadás alapján készült:

Gabrielle Bernstein / Happy Days

Hay House Inc., USA, 2022

A Hay House-rádió a www.hayhouseradio.com
internetes oldalon érhető el.

Fordította

Szilágyi Eszter

Szerkesztette

Tóth Gábor

Copyright © Gabrielle Bernstein, 2022

Hungarian translation © Szilágyi Eszter, 2022

Hungarian edition © Édesvíz Kft., 2022

Cover design © Édesvíz Kft., 2022

Minden jog fenntartva.

A könyv – a kiadó írásos jóváhagyása nélkül – sem egészében, sem részleteiben nem sokszorosítható vagy közölhető, semmilyen formában és értelemben, elektronikus vagy mechanikus módon, beleértve a nyilvános előadást vagy tanfolyamot, a hangoskönyvet, bármilyen internetes közlést, a fénymásolást, a rögzítést vagy az információrögzítés bármely formáját.

ÉDESVÍZ KIADÓ, BUDAPEST

Felelős kiadó Novák András igazgató

Főszerkesztő és műszaki vezető Dudich Ákos

Tipográfia Alinea Kft.

A borítót készítette Goart Design Bt.

Elektronikus formátum
Békyné Kiss Adrien

ISBN 978-963-507-149-4 (epub)

ISBN 978-963-507-150-0 (mobi)

Kedves Olvasó!

Az Édesvíz Kiadó célja megalakulása, 1989 óta, hogy útmutatást, támaszt, kihívást nyújtson azoknak, akik a tudatos önismeret és önfejlesztés egész életen át tartó útjára léptek. A Kiadó csapata azóta is minden nap azon dolgozik, hogy megtaláljuk és megjelentessük azokat a könyveket, amelyek céljai elérésében (vagy keresésében) leginkább segítik Önt.

Ahogy az élet minden területén, könyvkiadói hivatásunkban is a megújulás, az innováció az egyik legfontosabb szempont.

Elkötelezettek vagyunk a nyomtatott és az elektronikus könyvkiadásban egyaránt. Ezért használjuk ki az ebook kínálta lehetőségeket is: ezzel a XXI. századi technikával környezetkímélőbben és az Ön számára is olcsóbban tudjuk eljuttatni Önhöz azt, amit szeretne, mint a nyomtatott verzióval. Ráadásul a régi, boltokban talán már nem is kapható könyveinket digitálisan ismét megtalálhatja.

Az olvasás élménye és szeretete az Édesvíz Kiadó hitvallása: legyen az nyomtatott vagy elektronikus, megvásárolt vagy illegálisan letöltött. Lényeg, hogy az Üzenet, a Könyv eljusson Önhöz.

Ugyanakkor mire Ön ezeket a sorokat olvassa, addigra akár ezernél is több órányi munkánk és jelentős kiadásaink vannak a megjelentetésben.

Ezért hálásan megköszönjük, ha könyvünket illegális letöltés helyett megvásárolja, és ezzel hozzájárul Kiadónk fenntartásához és további könyvek kiadásához. Cserébe mi igyekszünk minden kiadványunkat egyre könnyebben és olcsóbban elérhetővé tenni az Ön számára.

Szívesen fogadunk minden visszajelzést, amelyet megfontolva még többet tehetünk azért, hogy Ön, kedves Olvasó, elégedett legyen Kiadónkkal és könyveinkkel.

Köszönjük együttműködését!

Jó olvasást kíván:

Novák András

alapító tulajdonos

Kapcsolat:

szerkesztoseg@edesviz.hu

www.edesviz.hu

TARTALOMJEGYZÉK

Előszó

Köszönetnyilvánítás

Bevezetés – Miről is szól ez a könyv?

1. fejezet: Hajlandó vagy szabaddá válni?

2. fejezet: Légy elég bátor a csodákhoz

3. fejezet: Miért menekülünk?

4. fejezet: Elrejtőzve a test mögött

5. fejezet: Kimondani a kimondhatatlant

6. fejezet: Ne nevezz őrültnek

7. fejezet: Szeresd minden részedet

8. fejezet: Szabadítsuk fel, ami megfagyott bennünk

9. fejezet: Önmagunk szülőjévé válni – reparenting

10. fejezet: Boldog napok várnak ránk

Források

Jegyzetek

A szerzőről

Kachina Myersnek.
Köszönöm,
hogy visszavezettél a békéhez.

BEVEZETÉS

Miről is szól ez a könyv?

„Aggódunk érted, Gabby – mondta a kiadóm, miután elolvasta az első kéziratot. – Túl sebezhetőnek tűnsz benne – folytatta. – Egyik nehéz pillanatodat mutatod meg a másik után. Azt viszont nem mutatod meg, milyen erős is vagy valójában.”

„Az az igazi erősségem, hogy képes vagyok sebezhető is lenni” – válaszoltam neki.

A beszélgetés néhány könnyes pillanattal és a kézirat védelemre szoruló részeinek szenvedélyes magyarázatával folytatódott, kölcsönös egyetértéssel és szeretettel megfűszerezve.

Bár a beszélgetés jó nagy kihívást jelentett, szükség volt rá. Ez a könyv teljesen más, mint az előző nyolc. Ez a könyv olyan részeimet mutatja meg, amiket én sem ismertem, amíg el nem kezdtem írni. Ez a könyv annak a történetét meséli el, hogyan éltem túl a próbatételeket, és hogyan fejlődtem. Ez az én történetem arról, hogyan gyógyultam ki a traumáimból.

Nem egy önsegítő eszköztárat felvonultató könyv ez, ami gyors megoldást kínál a kényelmetlenségeidre. Inkább egyfajta utazás élethosszig tartó átalakulásunk birodalmában, a reziliencia, a belső ellenálló képesség szükségességét bemutató történetekkel.

Azt remélem, hogy a sebezhetőségem láttán te is mélyebbre tudsz majd nézni önmagadban. Remélem, arra bátorítalak majd, hogy szembenézz jó mélyre ásott érzéseiddel, s hogy utat mutatok neked ahhoz, hogyan gyógyítsd meg őket. Ez a könyv segít visszaszerezned széttöredezett részeidet, az ártatlanságodat, a hitedet és azt a képességedet, hogy megismerd magadban az igazi szeretetet. Megmutatja neked az utat az általad keresett béke felé. Imádkozom azért, hogy ez a könyv téged is felszabadítson.

Bár úgy tűnhet, a többi könyvemmel ellentétben ez nem a manifesztációról, a spiritualitásról és az Univerzumhoz való kapcsolódásról szól, tulajdonképpen ez a legspirituálisabb könyvem az összes közül. Az utazás, amin keresztülmentem, hogy eljussak oda, ahol most vagyok, a módszerek, amiket a gyógyulás érdekében használtam, valamint az út, ami mindvégig erővel ruházott fel, egy igazi csodával ér fel. Az út minden egyes lépésénél a szeretet univerzális jelenléte volt mellettem.

A lélek mindenhol ott van. Ott van a fájdalmak, a félelem, a trauma és az elválás történeteiben. Ott van a terápiás folyamatokban, a különböző módszerekben és gyakorlatokban. Könyvem minden egyes szavát az Univerzum szeretete hatja át, hogy segítsen neked ráébredni önmagad legnagyszerűbb részeire, a benned rejlő szeretetre.

A spirituális élet nem azt jelenti, hogy túllépünk a fájdalmakon és a szenvedésen, hanem hogy elfogadjuk őket. Ha tisztelettel fordulunk a szenvedésünk felé, elegendő biztonságot fogunk érezni ahhoz, hogy szembenézzünk sötét oldalainkkal, s a felszínre hozzuk őket. Ez nem könnyű feladat, ugyanakkor azonban csodákat is rejt magában. Ha elkezdesz olvasni egy olyan könyvet, mint amilyen ez is, az azt jelenti, hogy az örömnek és a békének egy olyan szintjére vágysz, amiről sohasem hitted volna, hogy lehetséges. Ezt teljes szívemből mondom. Ha bátran követed az útmutatásaimat, elvégzed a lépéseket, s tiszteled a közben felbukkanó érzéseidet, az út végén önmagad egy egészen új verzióját találod majd meg. Vissza fogsz térni önmagadhoz.

Amikor még gyerek voltam, a családomnak volt egy kis szertartása a vacsoraasztalnál. A poharainkat felemelve nem azt mondtuk, hogy „egészségünkre”, hanem ezt: „Boldog napokat!” Nem emlékszem, hogyan alakult ki ez a hagyomány, de bennem maradt ez a keserédes családi emlék. Vágytam a boldogságra, de nem hiszem, hogy túl boldog lettem volna, mert nem ismertem a belső békét vagy a szabadságot.

Ma, negyvenkét évesen, sok mindennel a hátam mögött már látom, milyen boldogtalan volt ekkor az életem. Látom a félelembe vezető hosszú utat, ami végül térdre kényszerített. Látom azt a fiatal nőt, aki átadta magát a gyógyulás spirituális útjának. Látom azt az írót és spirituális tanítót, aki sebezhetően áll a színpadon, és elmondja az igazságot, hogy megszabaduljon a múltjától. Látom azt a bátor nőt, aki félelem nélkül mutatja meg önmagát, hogy rátaláljon a belső békére és a szabadságra. Látom az utamat, amin megújulhatok.

A szabadság iránti elkötelezettségem tette lehetővé, hogy felemeljem a poharamat, és őszintén mondhassam: „Boldog napokat!”

Most rajtad a sor.

Ez az utazás a félelem elfelejtésének és a szeretet elsajátításának az útja. Az út minden lépésénél vezetni foglak téged…

1. FEJEZET

Hajlandó vagy szabaddá válni?

Reggel 8 óra, New Yorkban vagyok. Lepukkant fehér Toyotámban ülök két parkolóhelyet is elfoglalva, és arra várok, hogy az utcaseprők elsöpörjenek mellettem. Eltakarom szememet a naptól, miközben egy fekete ribizlis energiaitalt kortyolgatok. Ki vagyok száradva, émelygek, és még mindig fel vagyok pörögve a fél órája véget ért after party után. Egy csődtömeg vagyok. Nem aludtam egész éjszaka, ezért semmi keresnivalóm nem lenne a volán mögött, még akkor sem, ha csak ülök az autóban.

Még fél óráig kell itt ülnöm, mielőtt legálisan leparkolhatok. Ezért beteszek egy kazettát a lejátszóba, és rányomok a PLAY gombra. Már számtalanszor meghallgattam ezt a felvételt, ami egy öt hónappal ezelőtti látnoknál tett látogatásom alkalmával készült. A látnok így kezdi: „Alkohol- és kábítószer-problémáid vannak.” Ahogy válaszolok, hallom, hogy a hangom megremeg: „Azért nem olyan rossz a helyzet.” Az elkövetkezendő néhány percben így folytatja: „Kedvesem, ma már gyakorolhatod a szabad akaratod. És két út előtt állsz. Maradhatsz a jelenlegi úton, amin komoly problémáid vannak a kábítószer-függőségeddel. De választhatod azt az utat is, hogy megtisztulsz, és fontos hatást gyakorolsz a világra.” Visszatekerem a kazettát, hogy újra meghallgassam. Aztán újra.

A nő szavai visszacsengenek a fülemben: „Maradhatsz a jelenlegi úton, amin komoly problémáid vannak a kábítószer-függőségeddel. De választhatod azt az utat is, hogy megtisztulsz, és fontos hatást gyakorolsz a világra.” Hallom a szavait, de nem hiszek bennük. Nem tudom elképzelni az életemet függőségek nélkül, nemhogy egy olyan világot, amire nagy hatást gyakorolhatnék.

Ránézek az órámra, már fél kilenc van. Az utcaseprőknek hamarosan meg kell érkezniük. Miközben újra és újra meghallgatom a látnokkal folytatott beszélgetést, SMS-t küldök az egyik üzlettársamnak: „Szia, este későn értem haza, dél előtt nem érek be az irodába.” Huszonnégy évesen van egy saját, éjszakai klubokat képviselő PR-cégem. Nem nagy ügy délben beérni a munkába. Visszatekerem a kazettát, és újra lejátszom. „Maradhatsz a jelenlegi úton, amin komoly problémáid vannak a kábítószer-függőségeddel. De választhatod azt az utat is, hogy megtisztulsz, és fontos hatást gyakorolsz a világra.”

Megzavar a metró felé sétáló emberek zaja. Olyan összeszedettnek tűnnek a kávéspoharaikkal és a válltáskáikkal. Miközben azt nézem, hogyan kezdik a napot, elfogadom, hogy az enyém véget ér. Az utcaseprők felsöprik az út szemközti oldalát, én pedig hátulról követem őket, hogy biztosítsam a parkolóhelyemet. Lepukkant autóm padlóján hagyom az üres energiaitalos flakont, majd elindulok a lakásom felé. Már alig várom, hogy befeküdjek az ágyba, de még le kell mosnom az arcomról az előző éjszakát. Belépek penészes zuhanyzómba, hagyom, hogy a víz rám csorogjon, s a szempillaspirál festéke végigfolyjon az arcomon.

A zuhany után gyorsan ágyba bújok, s beveszek valami altatót. Miközben várom, hogy hatni kezdjen a gyógyszer, újra és újra lázasan mondogatom magamban a látnok szavait: „Maradhatsz a jelenlegi úton, amin komoly problémáid vannak a kábítószer-függőségeddel. De választhatod azt az utat is, hogy megtisztulsz, és fontos hatást gyakorolsz a világra.” Írok, hogy ne kelljen szembenéznem súlyos szorongásommal és szívdobogásommal. Ahogy a tabletta elkezdi kifejteni a hatását, szép lassan alábbhagy a szorongás, mintha bezárnám egy ajtó mögé, ami majd újra kinyílik, miután felébredtem. Az ablakom alatt zörgő szemeteskukák és a munkába induló emberek hangja fokozatosan elhalkul, ahogy egyre mélyebbre merülök az álomba.

Amikor felidézem magamban ezt a reggelt, könnyek szöknek a szemembe. Ahogy visszagondolok arra az autóra, olyan, mintha tegnap lett volna. Felidézem magamban a szégyen és a bizonytalanság érzését. Nagyon jól ismerem azt a lányt, és büszke vagyok a döntésére, hogy azzá a nővé vált, aki ma. Bár még egy évig élt önpusztító életet a függőségeinek köszönhetően és a halál közelében, végül megtisztult, józanná vált, és hagyta, hogy az útja tökéletesen kibontakozhasson. Mindennap megköszönöm Istennek, hogy a gyógyulás útját választotta.

Huszonnégy éves énem el sem tudta volna képzelni azt a valakit, aki ma vagyok. Szerencsére helyes döntést hozott, megtisztult, s megalkotta magában egy szebb jövő és az igazi boldogság vízióját. A szabadság és a belső béke jövőképét.

Ez a vízió ma már valóság. Megszabadultam a múltamtól, mert elég bátor lettem ahhoz, hogy szembenézzek szenvedésem mélyebb okaival, s félelem nélkül belevágjak a gyógyulásba. Ma már tudom, mi a jelenben lévő béke igazi jelentése. Itt ülök az irodámban, körbevéve egy halom spirituális könyvvel, amit én írtam. Az asztalomat affirmációs kártyák, kristályok és a kisfiamról, Oliverről készült ultrahangfelvétel díszíti, ami akkor készült, amikor még a hasamban volt. A férjem, Zach lent játszik vele, miközben én itt ülök az irodámban, és hagyom, hogy átjárjon a szabadság hangja, s téged is elvezethesselek a szabadsághoz.

Megszabadultam a múltamtól, mert elég bátor lettem ahhoz, hogy szembenézzek szenvedésem mélyebb okaival, s félelem nélkül belevágjak a gyógyulásba.

A lélek által vezérelve

Az igazi belső béke felé vezető út azzal kezdődik, hogy hajlandók vagyunk fenntartani magunkban egy új életmód vízióját. Nem számít, mennyit küzdöttél vagy szenvedtél, megvan a lehetőséged arra, hogy fenntartsd magadban egy jobb élet vízióját. Ha ragaszkodunk ehhez a vízióhoz, kinyitunk egy láthatatlan ajtót, hogy spirituális támogatást és intuitív támogatást kapjunk a vágyott változások megvalósításához. Az utazást azzal kezdjük meg, hogy feloldjuk a múlt félelmeit – hogy a jelenben igényt tarthassunk a szeretetre, a békére és a szabadságra. A feloldás a kulcsszó. Mélyen legbelül mindannyiunkban ott van a szerető igazság, csak falakat építettünk köré. A minták, gondolatformák és a belénk nevelt programok feloldása elengedhetetlen annak érdekében, hogy visszatérhessünk ahhoz az igazsághoz, amik vagyunk. „Odakint” nincsen semmi, ami megadhatja nekünk a szeretetet, hiszen már ott van bennünk. Le kell rombolnunk azokat a félelmeket, traumákat és mintákat, amik abban a hitben ringatnak minket, hogy a béke elérhetetlen számunkra. Mi magunk vagyunk a béke és a szeretet, csak megfeledkeztünk róla. Azért vagyok itt, hogy emlékeztesselek rá: te is biztonsággal visszaszerezheted a szeretetet. Azért vagyok itt, hogy megerősítsem benned: készen állsz arra, hogy annyi belső békére és szabadságra tegyél szert, amennyiről álmodni sem mertél volna. És ez a jobb életről szőtt új vízióddal kezdődik. Ez a vízió már elegendő ahhoz, hogy elindíts egy átalakulási folyamatot. Egy olyan folyamatot, ami elvezet a múlttól való szabaduláshoz és a jelenben lévő békéhez.

A hajlandóságom, hogy a korlátok mögötti világ mögé nézzek, lehetővé tette számomra, hogy elkezdődjön az a folyamat, ami egy jobb jövő felé vezet. Ez a hajlandóságom tette lehetővé, hogy meggyógyítsam magam, és ezáltal másoknak is segítsek meggyógyulni, s a világ javára lehessek. De mielőtt magamhoz tudtam volna ölelni az életemről szóló új víziót, szembe kellett néznem azokkal a múltbéli sérelmeimmel, amik lefelé húztak.

A félelmekkel és a múlt eseményeivel szembenézni bátor tett. Sokan egy egész életet töltenek azzal, hogy mindenáron elkerüljék a múlt sebeit. Fájdalmas, félelmetes, sőt szívszorító dolog elfogadni önmagunk sérült részeit. És ez nem megy egyedül. Hogy eljussunk azokra a helyekre, amik megrémítenek minket, elég bátornak kell lennünk ahhoz, hogy segítséget kérjünk. Ez a segítség többféle formában is érkezhet. Terapeutáktól, tanácsadóktól, spirituális vezetőktől és barátoktól. Könyvemben elmesélem neked, milyen segítségeket kaptam ahhoz, hogy megtapasztaljam a szabadságot. Ám e segítségek egyike sem lett volna elérhető a számomra, ha először nem a legfontosabbhoz fordultam volna: saját spirituális hitemhez.

Mindig is hittem egy magasabb hatalomban, s vonzódtam a spirituális elvekhez és tanítókhoz. Ösztönösen tudtam, hogy kapcsolatban állok a szeretet forrásával – e szemünkkel látható világ felett álló forrással. Még függőségem legsötétebb pillanataiban is egy halom spirituális könyv hevert az ágyam mellett. Az mentette meg az életemet, hogy vágytam Isten megismerésére. Spirituális hitem és belső tudatosságom kibontakoztatásának vágya nélkül túl nem éltem volna túl azokat az élethelyzeteket, melyek közül néhányat a könyvben is bemutatok. A spiritualitásom tartott meg, tartott biztonságban, s vezetett el végül a gyógyulás útjára.

Visszatekintve azt látom, hogy a Lélek irányította minden lépésemet. Minden terapeuta, jógaoktató, spirituális könyv vagy gyógyító pontosan abban a pillanatban lépett az életembe, amikor szükségem volt rájuk, hogy megtegyem a következő lépést az utazás során. Ez mind isteni gondviselés volt. Mindig is hittem abban, hogy a Lélek vezet, s ez tette lehetővé azt is, hogy tanítóként lépjek fel már akkor is, amikor még nem volt minden a helyén az életemben. Ez volt a forrása annak az inspirációnak is, melynek birtokában elegendő biztonságot éreztem ahhoz, hogy szembe merjek nézni múltam roncsaival, s meggyógyulhassak.

A spiritualitásom tartott meg, tartott biztonságban, s vezetett el végül a gyógyulás útjára.

A méltatlanság érzése

Először nem volt könnyű szembenéznem a múltammal. Bár ezt ekkor még nem tudtam, mélyen legbelül attól féltem a legjobban, hogy nem érdemlem meg a boldog és békés életet. Az életemet meghatározó tapasztalatok egy olyan világképet festettek le előttem, amit a közém és a bennem rejlő béke közé ékelődő félelem határozott meg. Saját értéktelenségem érzése mélyen bele volt ásva a lényembe. Az emberek többségében még csak nem is tudatosodik ez az érzés, nem is tudnak a létezéséről (nekem is egy évtizedig tartott, mire felfedeztem magamban). Egyszer beszédet tartottam több száz spirituális területen dolgozó vállalkozó előtt. Ezek az emberek saját személyes fejlődésüknek szentelték az életüket, és elkötelezték magukat az iránt, hogy másoknak is segítsenek ebben. Abban a hitben érkeztek az előadásomra, hogy majd olyan módszereket tanítok nekik, amik segítik a munkájukat, s támogatják vállalkozásuk növekedését. Tévedtek, mert valami sokkal fontosabbat kaptak.

Aznapi beszédem az értékességről szólt – az érdemesség érzéséről. Beszédem elején kijelentettem: az egyetlen oka annak, hogy el vannak zárva a sikertől, a bőségtől s mindattól, amire vágynak, az, hogy nem hiszik el, hogy méltók rá. A közönség először tiltakozott. Hiszen riasztó volt ez a gondolat olyan emberek számára, akik korábban magabiztos és befolyásos embernek hitték magukat. Egyvalamivel azonban ők sem néztek szembe, mégpedig azzal, hogy az útjukban álló akadályok nem a külvilágnak köszönhetők, hanem annak, hogy méltatlannak, értéktelennek érzik magukat valamire.

Amikor az önmagunk értékességébe vetett hitről beszélek, nem arra gondolok, hogy méltók vagyunk a pénzre, a szerelemre vagy a karrierlehetőségekre. Hanem arról, hogy méltók vagyunk a szeretetre. Amikor elkezdtem terapeutához járni, a hölgy elmagyarázta nekem, hogy minden úttorlaszom és félelmem mögött az az érzés lappang, hogy nem vagyok szerethető, nem vagyok megfelelő. Eltartott egy ideig, mire megértettem, mit jelent ez. Először ellenálltam, mert egész életemben azt gondoltam, hogy egy olyan világképet építettem fel magamban, amelyben én egy értékes és szerethető ember vagyok. Ahogy haladtunk előre a terápiámban, egyre közelebbről vehettem szemügyre a lényem mélyén rejlő igazságokat. Megláttam, hogy minden mögött, amit a munkámban elértem, a rajongóim szeretete, a látszólag pozitív önképem mögött valójában egy traumatizált kislány álldogál önmagában, aki azt gondolja magáról, hogy értéktelen. Egyre inkább feltárultak előttem azok a pillanataim, melyek során csupán egy hajszál választott el attól, hogy hangosan is kimondjam: „Csak egy rakás szar vagyok.” Korábban a szőnyeg alá söpörtem ezeket a pillanatokat. Minél inkább kihoztam a fényre őket, annál nyilvánvalóbbá vált a számomra, hogy valóban ott hordozom magamban a szeretetlenség és az értéktelenség érzésének sebét.

Ahogy egyre jobban megértettem a terapeutám gondolatmenetét, fokozatosan ráébredtem arra, hogy mindaddig valójában folyamatosan elkerültem a szembenézést a szeretetlenség és az értéktelenség érzésével, ami ott feszült a bensőm mélyén. Évtizedeket töltöttem azzal, hogy kábítószerrel, romantikus kapcsolatokkal, munkával, étellel és a külső elismerés bármilyen formájával altassam el magamban ezeket az érzéseket. Szinte magam előtt láttam, ahogy elfutok előlük, s láttam azokat a sebeket is, amiktől menekültem. És ezek a sebek egyre csak rombolták tovább az életemet.

Nézzünk mélyebbre

Ha vannak olyan meggyőződéseink, amik a méltatlanságról szólnak, életünk minden területén meg fognak jelenni. Hogy feloldjuk őket, mögéjük kell néznünk. Abraham-Hicks spirituális tanító azt mondja: „Egy meggyőződés tényleg csak egy gondolat, amit folyamatosan gondolunk.” A félelmen alapuló gondolatok, melyek végül a méltatlanság érzésébe torkollnak, gyakran már gyerekkorunkban megjelennek. Gyermekként a világ olyan tapasztalatokkal szembesít minket, amelyek elválasztanak minket saját értékességünk tudatától. Ennek következtében olyan gondolatok alakulnak ki bennünk, hogy nem vagyunk elég jók, hogy mások vagyunk, mint a többiek, vagy hogy nem vagyunk biztonságban. Ha nem sikerül teljes mértékben feldolgoznunk ezeket a félelemalapú gondolatokat, történetté alakulnak át, amik újra és újra ismételve meggyőződéssé válnak.

Nem számít, látszólag mennyire volt boldog vagy elképesztően fájdalmas a gyermekkorunk, korai tapasztalataink befolyásolják az életünket. Könyvemben megmutatom neked, hogyan vizsgálhatod meg közelebbről, hogy a gyermekkori tapasztalataid miként hatottak az életedre. Amikor közelebbről is megvizsgáljuk ezeket az élményeket, egy olyan szót fogok használni, ami nagyon ijesztő lehet. Ez a szó a trauma. Vannak traumák, amiket nagy T-vel írunk, és vannak olyanok, amiket kis t-vel. Az emberek a traumát általában igen fájdalmas eseményekkel azonosítják, mint amilyen a szexuális és a fizikai bántalmazás, a súlyos elhanyagolás vagy egy családtag halála – csupa nagy T-vel írt Traumával. Nagy T-vel írt Traumák akkor történnek, amikor valaki többször is ki van téve különböző traumatikus eseményeknek, melyek általában erőszakos természetűek. Ezek lehetnek természeti katasztrófák, fizikai sérülések, kórházi kezelések, iskolai erőszak vagy valamilyen veszteség. A korai gyermekkorban átélt traumák a születésünktől hatéves korunkig bekövetkezett fájdalmas eseményeket foglalják magukban. A kis t-vel írt traumák ezzel szemben olyan rendkívül megrázó, ám fenyegetést nem jelentő tapasztalatok, amik általában felderítetlenül maradnak. A kis t-vel írt traumák közé tartozik az iskolai zaklatás, egy háziállat halála, az érzelmi bántalmazás vagy zaklatás, vagy egy fontos kapcsolat elvesztése.

Spirituális szempontból a gyermekkorban átélt fájdalmas tapasztalatok törést okoznak a bennünk rejlő szeretethez (vagy Istenhez) fűződő energetikai kapcsolatunkban. Minden kis (vagy nagy) törés, például egy iskolai zaklatás vagy a bizonytalanság érzése, egyre jobban elszakít minket a szeretet forrásától. A nagy T-vel írt Traumák bizonyos eseteiben a törések olyan súlyosak lehetnek, hogy a gyermek folyamatos félelemben él. A törések összeadódnak, s egyre jobban eltávolítanak minket a lélektől és a szeretettől.

Nem számít, látszólag mennyire volt boldog vagy elképesztően borzalmas a gyermekkorunk, mindannyiunknak voltak olyan tapasztalataink, fájdalmas élményeink, amelyek befolyásolják az életünket.

A gyermekkorban átélt elhanyagoltság és a traumák (a nagy T-vel és a kis t-vel írottak is) bizonyítottan befolyásolják az agyunkat. Egy gyermek agyának fejlődését közvetlenül befolyásolja, hogyan kötődik a szüleihez.{1} A biztonságos kötődés segíti őt abban, hogy agyának problémamegoldó része megfelelően fejlődjön, érzelmi folyamatai pedig egészségesek maradjanak. A biztonságos kötődésnek köszönhetően a gyermek tudja, hogy amikor fél, visszatérhet szülei oltalmazó menedékébe. Az elsődleges gondozóval kialakult biztonságérzet segíti a gyermeket, hogy jobban bízzon a szeretetben. Ezzel szemben annak a gyermeknek az agyában, akiben bántalmazás, elhanyagoltság vagy egyéb okok miatt gyenge kötődés alakul ki, nem fejlődnek ki kellőképp a problémamegoldó területek, ezért olykor nemkívánatos módon működhet. A gyenge kötődés hatására a gyermeknek gondjai adódhatnak az együttműködéssel, a szociális képességekkel, a problémamegoldással, a dühkitörésekkel és az önszabályozás képességével. A gyengén kötődő gyermek nem rendelkezik szerető háttérrel, ezért egyedül érzi magát a világban.

Sokan, akik most ezt a könyvet olvassák, talán azt gondolják: Szerencse, hogy én nem éltem át semmilyen traumát. Nem tudok azonosulni ezzel a problémával. Pedig kis t-s trauma lehet egy játszótéri konfliktus, az, ha a tanár lehülyézett, ha nyilvánosan megaláztak egy kávézóban, vagy ha életünk első éveiben passzív elhanyagolásban volt részünk, s nem elégítették ki a szükségleteinket. Ezek is komoly hatással vannak ránk. Nem biztos, hogy észrevettük, mennyire fájdalmas volt a számunkra, hogy az anyánk folyamatosan stresszes volt, vagy hogy a szüleink érzelmileg elérhetetlenek voltak a számunkra. Szenvedjen egy gyermek a trauma bármely formájától (akár a nagy T-vel, akár a kis t-vel írtaktól), a végeredmény egy mélyen gyökerező fájdalom lesz, vagy mondjuk az, hogy méltatlannak érzi magát a szeretetre.

Lehet, hogy anyagi bizonytalanságban nőttél fel, ezért azt hiszed, hogy mindig hiányt fogsz szenvedni. Gyermekként elhanyagoltak, ezért ma úgy érzed, nem érdemelsz meg egy szerető kapcsolatot. Azt gondoltad, hogy tökéletes volt a gyermekkorod, de mélyen legbelül tudod, hogy küzdesz az érzéssel: „Nem vesznek észre, nem hallanak meg engem.” Korai gyermekkorunkban átélt tapasztalataink jelentik azt a hajtóerőt, ami meghatározza, hogyan élünk felnőttként. A fájdalmas események hozzájárulnak ahhoz, hogy nem érezzük magunkat szerethetőnek, vagy hogy nem érezzük magunkat alkalmasnak valamire. Az emberek többsége tisztában van azzal, hogy gyermekkori tapasztalataink nagy szerepet játszanak abban, milyen emberré válunk, mégis letudják annyival, hogy azt mondják: Hát ez már csupán a múlt. Mindez a múltban történt, elmúlt. Vagy hajlamosak azt hinni, hogy ők egyszerűen már csak ilyenek. Nem vesszük észre, hogy a múlt árnyékai a jelenben is megjelennek, és amíg nem ébredünk fel, s nem lépünk rá egy gyógyító útra, a jövőnkre is rávetülnek.

A múlt elhessegetése abban a tényben gyökerezik, hogy a visszanézés sokszor fájdalmas lehet. Az is előfordulhat, hogy egyszerűen megfeledkezünk azokról a tapasztalatokról, amik hozzájárultak az érzéseinkhez és a magunkról vallott meggyőződéseinkhez. Újszülött korunktól egészen máig mindenféle addiktív mintával és elkerülő taktikával próbáltuk meg elnyomni magunkban az értéktelenség érzését. Bármit megtennénk, hogy ne érezzük azt, hogy nem vagyunk szerethetők, vagy hogy értéktelenek vagyunk. Azonkívül, hogy száműzzük az értéktelenség számunkra megengedhetetlen érzését, rossz helyen keressük az elveszett szeretetet. Kapcsolatokban, dicséretekben, és az üveg alján. Azt hisszük, hogy majd a külső dolgok fogják megadni nekünk azt a szeretetet, amit nem találunk meg magunkban. Ám ha elég biztonságban érezzük magunkat ahhoz, hogy szembenézzünk a múlt érzéseivel, újra kapcsolatba léphetünk a szeretetteljes jelennel, ami soha nem hagyott el minket. Ez az az út, amin most elindulunk.

JEGYZETEK

1. fejezet

{1} Regina M. Sullivan: The Neurobiology of Attachment to Nurturing and Abusive Caregivers. Hastings Law Journal 63/6, 2012. augusztus, 1553–1570. o., https://www.ncbi.nlm.nih.gov/pmc/articles/PMC3774302/.

GABRIELLE BERNSTEIN
további könyvei

SPIRITUÁLIS ÉS TRENDI

283 oldal
Keresd a weboldalunkon
e-könyvben is!
www.edesviz.hu

Gabrielle Bernstein saját élettörténetén keresztül mutatja be, miként cserélte le korábbi függőségeit és kishitűségét egy új, csodálatos életszemléletre. Azokon a gyönyörű és sorsfordító leckéken vezeti végig az olvasót, amelyeket a Tanítás alapján elsajátított, mindezt a tőle megszokott közvetlen, fiatalos és szórakoztató stílusban.

A szerző segítségével megtudhatod, hogyan építheted be a Tanítás egyedülálló gondolatrendszerét az életedbe, miként engedd el félelmeidet bevált, gyakorlati eszközökkel.

Hogyan ismerheted fel és változtathatod meg a káros gondolatmintákat, hogy újra békére és örömre kondicionáld az elmédet. Miként add át a helyet a szeretetnek és a boldogságnak az életed minden területén, hogyan tartsd fenn ezt az állapotot és miként oszd azt meg a világgal.

„Azért vagyok itt, hogy megtanítsam neked: az életnek nem kell nehéznek lennie, nem kell egyedül érezned magad, és születésednél fogva megilletnek a csodák. Tehát engedd meg magadnak, hogy másképpen lásd a dolgokat, és akkor eljutsz majd a boldogsághoz és derűhöz, amelyre vágysz.”

SZUPERVONZÁS

267 oldal
Keresd a weboldalunkon
e-könyvben is!
www.edesviz.hu

Gabrielle Bernstein – Az univerzum mindenben támogat című New York Times bestseller szerzője – ebben az új könyvében összefoglalja és megtanítja neked a legfontosabb manifesztációs módszereket, melyek elvezethetnek egy olyan élethez, amiről álmodni sem mertél.

A Szupervonzás segítségével megtanulod, hogyan teremtheted meg az Univerzummal együtt álmaid életét. Elfogadod majd, hogy az élet áramlik, a vonzás vidám dolog, és hogy igazából nem is kell annyira keményen dolgoznod ahhoz, hogy megkapd, amit szeretnél. A legfontosabb, hogy jól érezd magad! Ha jól érzed magad, az öröm jelenléte sugárzik rólad, és ez mindenkire jó hatással lesz.

AZ UNIVERZUM MINDENBEN TÁMOGAT

199 oldal
Keresd a weboldalunkon
e-könyvben is!
www.edesviz.hu

Hogyan érezzük magunkat biztonságban, és bízzunk az életben, bármi történik is?

A The New York Times bestsellerszerzőnek és nemzetközi tanítónak, Gabrielle Bernsteinnek sikerült. Ezt az egyensúlyi állapotot önmaga átadása és az átszellemülés spirituális ösvénye mentén érte el. Az elénk tárt történetek és egyetemes tanulságok megadják a keretet az akadályok elengedéséhez, melyek blokkolják a mindannyiunk által vágyott boldogságot és biztonságot. A könyvben található gyakorlatok segítenek elhagyni a kontrollkényszert, hogy végre megnyugodhassunk a bizonyosság és a szabadság könnyed érzésében – és ne csak hajszoljuk, hanem valóban megéljük az életet.

Használd az Univerzum energiáinak áramlását arra, hogy erőre kapj, hogy szinkronba kerülj és támogatást találj, ha elveszett vagy, hogy biztonságra lelj, szemben a bizonytalansággal. Az írónő fontos életvezetési titkokat fed fel előttünk, hogy felszabadítsa azt a megnyugtató meggyőződésünket, hogy az Univerzum figyel ránk és minden törekvésünkben támogat, csak rá kell tudni hangolódnunk.

TÖRTÉNHETNEK CSODÁK

252 oldal
Keresd a weboldalunkon
e-könyvben is!
www.edesviz.hu

Gabrielle Bernstein hisz abban, hogy gondolkodásunk és tetteink egyszerű, következetes megváltoztatása csodálatossá varázsolja egész életünket.

Inspiráló „útikönyve” segít elengedni félelmeinket, és olyan hozzáállást kialakítani, amelynek köszönhetően a hála, a megbocsátás és a szeretet akadálytalanul áramlik keresztül rajtunk.

A könyv egy hathetes programot ad a kezedbe. Minden héten más-más területre összpontosít: a félelmek felismerésére, önmagad szeretetére, testedre és étkezési szokásaidra, emberi kapcsolataidra, pénzügyi helyzetedre és a mások szolgálatában végzett tevékenységeidre.

Minden gyakorlat apró változásokat hoz létre benned. Ezek a változások a csodák. Minél több csodával találkozol, annál csodálatosabb lesz az életed. Az apró, finom változtatások végül egész életed átalakulását eredményezik.

Készen állsz? Engedd hát be életedbe a csodákat!

ÉDESVÍZ WEBÁRUHÁZ
AKCIÓK • INFORMÁCIÓK

webaruhaz@edesviz.hu
00-36-30-781-5474
www.edesviz.hu

ÉDESVÍZ KÖNYVESBOLT
1053 BUDAPEST • MÚZEUM KRT. 23.

konyvesbolt@edesviz.hu
00-36-30-919-5314

ÉDESVÍZ KÖZÖSSÉG
ÉRDEKESSÉGEK • KÖNYVRÉSZLETEK • JÁTÉKOK

A mindennapokra!

ÉDESVÍZ KIADÓ

ÉDESVÍZ NAGYKERESKEDÉS
VISZONTELADÓINKNAK

nagyker@edesviz.hu
00-36-30-781-5474

ÉDESVÍZ + magazin
Cikkek az
EGÉSZSÉG • ÖNFEJLESZTÉS • EZOTÉRIA
témaköreiben

Érdekes információk szerzőkről és könyvekről

Keresd a www.edesvizkiado.hu címen