Table of Contents

- Az új óvoda

- Legjobb barátnők

- Egy esős nap

- Játsszunk együtt!

- A focilabda

- Szülinap

- A szivárványhíd

- Ajánló

- A szerző bemutatkozása

Földi Kinga

SZOFI ÉS LULU

© Földi Kinga 2024.

Minden jog fenntartva. A könyv bármely részletének közléséhez a kiadó előzetes hozzájárulása szükséges.

ISBN 978-963-639-273-4

Borító és illusztrátor: Fehér-Kiss Bernadett

Kiadja a HELMA kiadó 2024

Tartalom

Az új óvoda

Legjobb barátnők

Egy esős nap

Játsszunk együtt!

A focilabda

Szülinap

A szivárványhíd

Ajánló

A szerző bemutatkozása

Az új óvoda

Az ötéves Szofi izgett-mozgott az autó hátsó ülésén. Szemét le sem vette az óvodába vezető útról. Anya azt mondta neki, hogy a Pillangó csoportba fog járni.

Szofinak a tavasz közepén azért kellett új óvodát kezdeni, mert a szüleivel elköltözött egy másik városba.

A lány az ölében lévő játékbabát most annyira szorította, hogy szinte elfehéredtek az ujjai.

– Ugye velem jössz az oviba? – kérdezte Szofi a babától. – Jaj, annyira izgulok! Mi lesz, ha senki nem játszik ott velem?

A baba kedvesen mosolygott, de nem felelt. Szofi szomorúan letette a játékot. Figyelme újra az útra terelődött, amikor surrogó hangot hallott. Körbenézett, de nem látott semmit. Mikor már azt hitte, hogy csak a képzelete játszik vele, akkor valami meghúzta a vörös copfját.

Szofi ekkor meglátta, amint a válla mellől egy apró pók ereszkedik le a hálóján.

– Szia! Lulu vagyok, a képzeletbeli barátnőd – mutatkozott be boldogan. – Bocsánat, hogy meghúztam a hajad, csak azt akartam, hogy észrevegyél.

Szofi kíváncsian a póklányt nézte. Lulu egyáltalán nem hasonlított azokra a pókokra, akik a kertben laktak. A hosszú pillák alól nagy szemek pislogtak, az arcáról pedig kis szeplők mosolyogtak.

– Nagyon szép vagy – ámuldozott Szofi.

– Te képzeltél el ilyennek – kacsintott Lulu.

Szofi meglepődött. Lulu rögtön magyarázatba kezdett:

– Pontosan három nappal ezelőtt. Anyától kértél papírt, ceruzát és lerajzoltál engem.

Szofinak eszébe jutott az emlék. Éppen a kedvenc bogaras-pókos könyvében nézegette a képeket, amikor azt találta ki, hogy rajzol egy lány pókot. A legszebb ceruzáit használta fel hozzá. Az elkészült pók annyira jól sikerült, hogy azt kívánta, bár igazi lenne.

– Hát, tessék, itt vagyok – húzta ki magát büszkén Lulu. – Egyenesen Képzeletországból érkeztem. Én szívesen elkísérlek az oviba.

Szofi sikkantott egy nagyot örömében.

– Még soha nem vált valóra egy kívánságom se!

– Ez biztos a szíved mélyéből jött – kacagott Lulu. – A szívből jövő kívánságok mindig valóra válnak.

Szofi szeretett volna eldicsekedni anyának Luluról, de a póklány pisszegni kezdett.

– Ő nem lát engem – mutatott anyára. – Csak te látsz, hiszen te találtál ki.

– Oh – csendesedett el Szofi.

Lulu közelebb mászott a lányhoz.