Budapest, 2025

Copyright © Moldován András, 2025

All rights reserved.

© XXI. Század Kiadó, 2025

ISBN 978 963 568 697 1

Előszó

Ezer ágra sütött a nap, délután 4 óra és 40 fok volt, én meg Siófokon sétáltam. A parton kezdtem, az én koromban már csak tízezer lépés kellene, de valami francos ügyet el kellett intéznem a főtéren, gondoltam, ha eddig bírtam, most már semmi sem számít. A végére persze kitikkadtam, úgy estem be a plázába, mint ha nem lenne holnap, rögtön jobbra az első üzlet a kávézó volt, már bent is voltam!

– Egy szénsavas vizet kérek! – mondtam a csinos pincérnőnek immár egyáltalán nem elhaló hangon, mert ugye egy férfinak legyen tartása, még ha éppen vattát köpne is.

– Foglaljon helyet, kérem, majd jön a kolléganőm, tőle tud rendelni.

Hárman álltak a légkondicionált kávézóban. Ketten a pultban, az én kérdésemre válaszoló tünemény pedig a pult előtt. Megállt az idő. Lassan körülnéztem, addig nagy izgalmamban észre sem vettem, hogy rajtam kívül senki sincs az üzletben. Akkor értettem meg végérvényesen, hogy nekem mondta. Na de semmi baj! Meleg van, neki is megvan a maga baja, megyek a másikhoz, és már kapom is a vizet, gondoltam, és minden rendben lesz. Odafordulok a másik hölgyhöz, mintha mi sem történt volna, és már mondom is:

– Egy szénsavas vizet kérek! – és mosolygok, mint Lacika a karácsonyfára.

– Foglaljon helyet, kérem, majd jön a kolléganőm, tőle tud rendelni.

Bumm! Itt mindenki megőrült! Persze azonnal otthagytam a helyet, és sajnos még az is kicsúszott a számon, hogy ezt biztos nem lehet csinálni egy vendéggel.

De hogyan fordulhat ez elő? Nyilvánvalóan a tulajdonos nem ezt mondta volna nekem, de nyilvánvalóan a tulajdonos nem volt ott. De vajon mit mondhatott a dolgozóinak?

Ne gondoljunk itt nagy dolgokra: egyszerűen csak arra, ki hogyan találja vagy nem találja meg a helyét ott és akkor, ahol teljesítenie kell. Ebben az esetben nyilván senki sem találta meg. A vállalkozó, aki a helyet üzemeltette, feltehetően éppúgy nem volt a helyzet magaslatán, mint azok a minden bizonnyal nem felszolgáló végzettségű dolgozók, akiket alkalmazott, és akikben semmiféle elhivatottság nem mutatkozott a szakmájuk iránt. Meg a vendég iránt sem.

Persze egyetlen ilyen élmény talán nem lett volna elég, hogy megszülessen ez a könyv. De az első kötet, a Brutális őszinteség megjelenése után sokakkal beszélgettem és olyan témákat feszegettek, amiket részben érintettem abban a könyvben, de emellett hiányolták, hogy miért nem foglalkoztam más, általában vagy éppen a számukra fontos dolgokkal is.

Bennem is dolgozott tovább az a könyv, és tudtam, hogy sok olyan kérdés maradt, amikről beszélek a különböző előadásokon vagy a személyes tanácsadásokon. És vannak olyan kérdések, amelyekre az adott válaszaimat újra és újra mérlegelnem kell, mert minden helyzet és minden eset más és más. És végül tudom azt is, hogy ezek a kérdések nemcsak engem foglalkoztatnak, hanem azokat is, akik hozzám fordulnak.

A szinopszisba szándékosan nem témákat írtam, hanem kérdéseket. A kérdésekben rejlik az igazi izgalom. A kérdések sokszor fontosabbak, mint a válaszok, hiszen jó esetben új teret nyitnak a gondolkodásnak.

A keretek jelentik a modern kor legizgalmasabb kihívását, mert egy félreértett szabadságfogalom szinte mindent megkérdőjelez – s teszi ezt úgy, hogy semmibe veszi azokat a kereteket, amelyek évezredek óta meghatározzák az életünket. Napjaink politikailag korrekt világa azt sugallja, hogy az embereknek nem kellenek terhek és nem kellenek keretek. Csakhogy terhek és keretek nélkül elveszítjük a fókuszt, nem lesznek céljaink, csak lógunk a levegőben, és az értékeink mellett a fogalmaink is megfoghatatlanná válnak. Határok nélkül mindenki a valami és a semmi közötti légüres térbe kerül.

Csak néhány azon kérdések közül, amelyekkel ebben a könyvben foglalkozom: hogyan lehetünk boldogok; lehet-e jogsértő valami, ami elvszerű; hogyan határozza meg az életünk kereteit máig a tízparancsolat; miért fontosak a víziók; milyen a jó és a rossz példamutatás; mi a különbség oktatás és nevelés között; hogyan találhatjuk meg a helyünket a világban. Keretek, rend és szabályok nélkül ezekről nem lehet értelmesen beszélni. A leadership, a vezetés tudománya valójában nem más, mint egyszerű, mindenki számára könnyen érthető keretek közötti feladat- és problémamegoldás.

Biztosan nem én tudom minden kérdésre a legjobb választ. Ha valaki egy kicsit is hitelesnek gondolja magát, és mások szemében is az akar lenni, nem ígérhet ilyet. De abban biztos vagyok, hogy mindennek az alapja az őszinteség. Ezért akartam előbb kérdezni, majd olyan válaszokat adni, amelyek meggyőződésem szerint a legjobb válaszok a kérdésekre.

Abban is biztos vagyok, hogy ahogy őszinteség, úgy keretek nélkül sem élhetünk, minden feltett kérdéssel és minden megadott válasszal előbb-utóbb a fontos keretek és a hiányuk okozta súlyos problémák témájához fogok visszatérni. A keretekről az előző könyvben is többször, több helyen szó esett – néha vissza is nyúlok majd az ott leírtakhoz –, de úgy éreztem, van ez annyira fontos téma, hogy ebben a kötetben a keretek gondolatvilága köré fűzzem fel a kérdéseimre adott válaszokat.

Megígérhetem, hogy olyan kérdésekkel szembesítem a kedves olvasót, amelyek elgondolkodtatnak és segítenek döntéseket hozni, segítenek választani a lehetséges utak közül, segítenek megtalálni a lehetséges válaszokat és kiválasztani közülük a jó válaszokat. Példákat sorolok, követendőket és kerülendőket, saját jó döntéseimet és saját tévedéseimet. Sok-sok kis apró macskakövet azon az úton, amelynek közös bejárását annak ajánlom, aki hozzám hasonlóan fáradhatatlanul keresi a választ a kérdésre: hogyan érdemes élni, hogyan lehet nem (csak) anyagi szempontból jól élni?

Hiszen ez a kulcsa mindennek. Megtalálni a helyünket a világban, azt a szerepet, azokat a körülményeket, amelyek között a legjobban érezzük magunkat. Amikben úgy érezzük, megtaláltuk a boldogságot – vagy hogy ránk talált a boldogság. Amit nemcsak elérni nehéz, hanem állapotként megtartani is.

Hiszen a világ túl gyorsan változik, gyorsabban, mint az evolúció. Az emberi élet sebességéhez mérten túlzottan is gyors változások miatt meglazultak a társadalom tradicionális keretei, pedig a túl gyors fejlődés miatt nagyobb szükség lenne rájuk, mint valaha. Sokkal gyorsabban kerülünk új és új élethelyzetbe, sokkal gyakrabban érhetnek olyan hatások, amelyekkel szembesülnünk kell. Sok-sok témával foglalkozik a könyv, de valójában egy kérdésre keresi a választ: hogyan találhatjuk meg és őrizhetjük meg helyünket a világban, hogyan segíthetnek ebben azok a keretek, elvek és rendszerek, amelyek a gondolkodásunk középpontjában vannak?

Nem ígérem, hogy a könyv elolvasása után jobb cégvezető, jobb vállalkozó, jobb családfő lesz bárki. Sem azt, hogy sikeresebb vagy boldogabb emberré válik. De ha nemcsak elolvassa a könyvet, hanem el is gondolkodik a kérdéseimen és a válaszaimon, sokkal közelebb kerülhet ahhoz, hogy megtalálja azt a helyet a világban, ahol boldogan és a körülményekhez képest a legjobban élhet. A legtöbb, amit elérhetünk, hogy a legjobb önmagunk legyünk. Ennek a könyvnek az a küldetése, hogy elolvasása után egy kicsit mindenki még jobb önmaga lehessen.

ÉLJ ÚGY,
HOGY MINDENKINEK JÓ LEGYEN –
DE A MINDENKIBE
TE IS BELETARTOZOL!

Megtalálni a helyünket a világban

EGY OLYAN MONDATTAL KEZDENÉM, ami az előző könyvemben is szerepelt:

„…az emberi boldoguláshoz keretek szükségesek, a sikerhez az, hogy rendszerben dolgozzunk.”

Három fontos dolgot is tartalmaz: keret, rendszer, boldogulás. Közülük a keretekről és a rendszerről lesz még szó, de most az első fogalommal foglalkozom: az emberi boldogulás és ehhez szorosan kapcsolódva az emberi boldogság kérdésével. Hogyan tudunk boldogulni, hogyan, milyen úton tudunk elérni a boldogsághoz?

Az emberek csak akkor tudnak boldogok lenni, ha megtalálják a helyüket a világban

– és ez egy nagyon fontos állítás. Olyan, amiből több dolog is fakad. Az egyik maga az alapállítás, hogy a boldogság igenis elérhető, nem egy hiábavalóan kergetett ábránd. A másik pedig az, hogy ehhez nagyon pontosan és reálisan kell látnunk saját helyünket a világban, saját kereteinket és adottságainkat, ami segít a számunkra ideális helyet megtalálni és elérni. Az előszóban említett felszolgálók aligha voltak boldogok: minden jel arra mutat, hogy legalábbis az élet egy területén, a munkahelyükön, ott, ahol az életünk nagyjából harmadát töltjük, nem voltak boldogok, nem voltak a helyükön.

Még valami következik ebből: mindazok, akik nemcsak nagyot mernek álmodni, hanem túl nagyot álmodnak, könnyen szerencsétlenné válhatnak azáltal, hogy soha nem tudják megvalósítani az álmaikat. Nem jelentenek korlátot az ilyen embereknek azok a társadalmi keretek, amelyek intézményesített formában vagy a szokások és megszokások szintjén jelen vannak mások életében. Ezek az emberek rosszul mérik fel a lehetőségeiket, adottságaikat, és emiatt sosem jutnak el oda, ahová szerintük el kellene jutniuk.

Gondoljunk csak Stendhal regényhősére, Julien Sorelre a Vörös és feketéből! Egy alacsony sorból származó fiú, akinek az apja ács, aki nem találja a helyét a saját társadalmi közegében – már csak vékony és gyenge, a fizikai munkára alkalmatlan testalkata miatt sem –, aki folyamatosan többre és többre vágyik, nagyravágyásában sorra feszíti szét a társadalmi kereteket. Egyre inkább eltávolodik onnan, ahol a helye lehetne, és bár látszólag feljut arra a társadalmi polcra, ahová vágyott, nemesi címet és birtokot szerez, az álmai összeroppannak egy fiatalkori baklövése és egy féltékeny nő bosszúja miatt – és már csak a halál árnyékában, a cellában döbben rá, hogy nagyravágyása miatt valójában egészen addig boldogtalan életet élt – a vesztőhelyig vezető úton menetelve. „Helyes, minden jól megy” – mondta aznap, amelyen megtudta, hogy meg kell halnia; végre már nem kellett tovább hajszolnia magát egy olyan életbe, ami valójában nem az övé volt, nem neki való volt.

Ugyanakkor az is veszélyes, kockázatos, ha valaki túlzottan alulra pozicionálja magát. Mert akkor nagyon könnyen eljuthat odáig, amit a saját helyének vél, és a könnyű sikerbe könnyű belehelyezkedni, könnyű nagyon gyorsan csalódni is benne. Ha valaki 220 centi magas, jó fizikai adottságokkal és megfelelő labdaérzékkel megáldva, ne elégedjen meg annyival, hogy vasárnaponként ő a legjobb a téren a kosárlabdázók között, mert egy reggel nagyon szomorúan ébred majd, hogy nem az NBA-ben játszik, hanem árufeltöltő a helyi szupermarketben.

Keretek nélkül nem megy

DE HONNAN TUDHATJUK, hol van a helyünk valójában, hogyan kerülhetjük el, hogy túlzottan alul- vagy felülértékeljük magunkat? A keretek, amikről beszélek, mindig éppen a reális önismeretből fakadóan elérhető lehetőségeket mutatják meg.

Képzeljük el, hogy néhány srác szerez egy labdát, és mivel a lakóhelyük közelében van egy nagy füves placc, kitalálják, hogy focizni fognak. Labda van, játékosok vannak – mi kell még? Ugyebár kellenek kapuk, meg kell gólvonal, és ha már gólvonal van, akkor kellenének alap- és oldalvonalak is. Meg aztán szabályok, amiket el kell mondani a legkisebbeknek is, akik esetleg nem tudnák: nem nyúlunk kézzel a labdába, és nem rúgjuk fel a másikat stb. És meg kell állapodni abban, hogy ki játszik, hogy hány percig vagy hány gólig tart egy meccs.

Mondjuk tehát úgy, hogy meg kell teremteni a focizás kereteit. Egyrészt azokat a kézzelfogható fizikai kereteket, amelyekkel térben meghatározzák, hogy itt és most focimeccs lesz, amiben az a gól, ha a labda bizonyos vonalon áthalad a pálya egy meghatározott részén. És meg kell teremteni a játék kereteit, szabályrendszerét. Nincs mérkőzés kapu és szabályok nélkül – ahogyan az életben semmi nincs keretek nélkül. Na de ki mondja meg a szabályokat? Pontosabban nem is ez az igazi kérdés, hanem az, hogy akié a labda, az megmondhatja-e a szabályokat? Amon Göth táborparancsnok mondja Schindlernek: „Hatalom az, amikor megvan a jogunk, hogy megöljünk valakit, de mégis életben hagyjuk.” Hát abban a világban biztosan azok állították fel a szabályokat, akiknél a labda volt… Vajon a nemzetközi politika, sőt az egész világ a látszaton túl, ma másképpen működik? Az én gyerekkoromban a szabályokat nagyjából mindenki tudta, de azt, hogy ki játszik, csak az mondhatta meg, aki a labdát hozta! Változott valami azóta?

Erre a gondolatra még sokszor fogok hivatkozni, mert az emberiség történetében és fejlődése során mindig is döntő szerepe volt annak, hogy vannak az életünket egyéni és társadalmi szinten is meghatározó keretek. Ahogy az előző könyvemben írtam: „Amíg vannak keretek, addig kiszámíthatóbban, őszintébben és sikeresebben tudunk élni.”

És boldogabban is – teszem most hozzá. Hiszen ott tartottunk, hogy az emberek csak akkor lehetnek boldogok, ha megtalálják a helyüket a világban. Tehát ha én tudom, hogy miben vagyok tehetséges és miben nem, illetve tudom, hogy milyen társadalmi keretek között élek, akkor el tudom magamat helyezni, és nem fogok légvárakat kergetni.

A sikeres és sikertelen
közötti különbség

AZT HISZEM, NAGYON SOK EMBER AZÉRT BOLDOGTALAN, mert légvárakat épít, és olyan dolgokat akar elérni, amelyeket soha nem volt és nem lesz képes elérni. Az ambíció nagyon fontos, próbálkozni szabad, sőt kell is! A magam példájából is biztosan tudom:

Az különbözteti meg a sikeres embert a sikertelentől, hogy eggyel többször megpróbálta.

De az önmagában nem elég, hogy eggyel többször, vagy kellően sokszor próbálkozunk. Számtalan oka lehet a kudarcnak, annak, hogy valaki elérhetetlen álmokat kerget. Az egyik, hogy nem a megfelelő dologban kellően kitartó. A másik, ha valaki rosszul méri fel a személyes adottságait. Például nem olyan magas, erős, okos, művelt, mint ami ahhoz a státuszhoz kellene, amelyre áhítozik. Az önismeret a lényeg, a reális önértékelés pedig nem más, mint önmagunk folyamatos vizsgálata és összehasonlítása másokkal. Enélkül nem lehet valaki becsületes, őszinte, sőt magát a helyén kezelő ember sem.

De vannak más lehetséges magyarázatok is. Vannak külső tényezők is – olyan keretek, amelyek szem előtt tartása szintén segítheti, hogy ne kergessünk délibábokat. Például lehet valakinek fantasztikus üzleti ötlete, de ha nincs elég pénze, hogy elindítsa a vállalkozását, akkor semmit sem ér el pusztán az ötletével.

Ha, mondjuk, valaki egy árfolyamelemzés során észrevesz valamit egy tőzsdei cégről, vagy olvas egy olyan információt, ami napokon belül sok-sok százalékos árfolyamváltozást okoz, azzal rövid időn belül kisebb vagyont is kereshet. Vagy éppen semmit. Mert ha nincs pénze, vagy van pénze, de nincs értékpapírszámlája és így nem tud üzletet kötni, akkor hiába a tudás. Ott és akkor kell jónak lennünk, méghozzá abban a dologban, ami éppen számít, és az összes szükséges adottság birtokában kell lennünk ahhoz, hogy sikeresek legyünk. Az idő, a hely, az ember és az eszköz is kell a sikerhez!

Tartalom

Előszó

Élj úgy, hogy mindenkinek jó legyen – de a mindenkibe te is beletartozol!

Megtalálni a helyünket a világban

Keretek nélkül nem megy

A sikeres és sikertelen közötti különbség

Vigyázz a mindentudókkal!

Az ellentétek nem vonzzák egymást

Nemek harca – ahogyan a tudomány látja

A változás csapdája

Igazán szeretni

Boldogság a munkahelyen – is!

A legelső keret

Amit sehol sem tanítanak

Adj őszinte elismerést!

Ne akarjunk többek lenni!

Elfogadás és boldogság

Az menjen masszőrnek, aki szeret masszírozni

Hogyan kezeljük a változást?

Önismeret és őszinteség

Tehetségről és tanulásról

A boldogság gyerekkorban kezdődik, és akkor is ronthatjuk el

A munkahelyi boldogság titka

A legjobb csapat is szét tud esni!

Könnyű rossz főnöknek lenni

Mitől lesz valaki jó vezető?

Hogyan lehet jó mindenkinek úgy, hogy nekünk is az legyen?

Közös érdekek és egyéni érdekek találkozása

Mit lehet a régi családmodellből tanulni?

A komfortban visszafejlődünk?

Isten a barátainkkal kér bocsánatot a családunkért

Barátokból kifogások

Hogyan viselkedj másokkal?

Mit tanulhatunk egy szvingerhajón?

Ne okozz nekem jó szándékkal rosszat!

Hogyan építs jó csapatot, és hogyan ne rontsd el?

A csapatot fenyegető veszély: az ellenállók

A generációváltás zsákutcái

Amikor a víziók keverednek

Lehet rosszabb, mint a válás?

Az együttműködés a titok

Költözzünk Miskolcra?

Minden probléma megoldható?

Meddig fogadható el a kritika?

Hogyan lesz a 24 órákból örökkévalóság?

Változás és boldogság

Miből táplálkozik a hűség?

Ki akar velem építkezni?

Ki van kiszolgáltatva kinek?

Egy ásványvízkeresés tanulságai

Elkényelmesedés és elmagányosodás

Egy pelenkagyár nagyon ijesztő döntése

Mindennek van ára – de mi mennyit ér?

Vissza az alapokhoz: bizalom és keretek

Mit adott nekünk a pekingi tavasz?

A géemkázás hazugsága

És akkor minden megváltozott

Legyenek magyarok a gazdagok Magyarországon!

Hatékony állam – kevésbé hatékony termelés

Budapesti játéktőzsde

Az oktatás és az állam szerepe a startup kultúrában

Ami nem tilos, azt lehet?

Szabad-e biciklizni ott, ahol tilos?

Miről szól a jog uralma?

Elég az, ha jogszerűen viselkedünk?

Mi az elvszerű viselkedés lényege?

Miért ne pisiljünk a Balatonba?

Az elvszerűség az a keret, ahogyan élni kell

Amit a kék zónákból tanulhatunk

Hogyan könnyű jó vezetőnek lenni, és hogyan még könnyebb az egészet elszúrni?

A leadership 10 pontja, és ami mögötte van

Vízió – ami nélkül nincs semmi

Ha nélküled nem menne, akkor baj van?

Nem muszáj nagyra nőni

Az árulkodó cézársaláta

Ha nem tudsz dönteni, nem vagy vezető

Múlt, jelen, jövő – hogyan döntünk?

A higgadt üvöltözés stratégiája

Kell a kontroll

A kommunikáció nem állhat abból, hogy mondom a magamét

Egyszerű dolog érthetően fogalmazni?

Mi egy vállalat legnagyobb értéke?

Holnap jobb akarok lenni a mai önmagamnál!

Nem kellenek példaképek

Hitelesség és etika

Mi az a motiválás?

Mikortól nem vagyunk már vállalkozók? – Mi különbözteti meg a vállalkozót a vállalkozás vezetőjétől?

Muszáj vállalkozónak lenni?

Rohan a világ

Ennyire fontosak a keretek?

A luxusipar titka

Mi a sikeres nők víziója?

Miért nem egy lány csinálta?

Annyit érsz, amennyid van?

Mit tanulhatunk a sportból, ha rántott húst sütünk?

Három akkord és egy deriválás

Miért kell keretet adniuk a szülőknek?

Nevelés, oktatás – jutalmazás, büntetés

A Polgár család csodája

Nevelés, oktatás – jutalmazás, büntetés

Vissza a neveléshez!

Ha a ló tud állni, állni fog, ha azt mondom neki?

Képes megcsinálni, vagy képes megtanulni?

Ne hazudj egy állásért!

Értette, tudja, mégsem csinálja

Lehet nevelni a felnőtteket?

Kell az ostor? És ha igen, mikor?

Ha nyolckor aludni kell menni, akkor nyolckor aludni kell menni?

A kivétel erősíti a szabályt – a szülőket nem lehet kirúgni

Mindent tudnod kell?

Gondolatok a vállalkozások és a munkavállalók nehézségeiről

Igazodni a főnökhöz, ahogy a hagyomány megkívánja

Mit tanít a történelem?

Másfajta uraink lettek!

Hasznos szakmák helyett hasznavehetetlen diplomák

Jön a totális globalizáció?

A kiszolgáltatottság pedig csak nő és nő!

Szerezzünk marketingest!

Egy új világ küszöbén

Nézzük a kifogásokat!

Na de nézzük az AI jó oldalát is!

Mit változtat meg a mesterséges intelligencia?

Készüljünk az önjáró kukásautókra!

Visszatérnek a géprombolók?

21. Század Kiadó – XXI. Század Kiadó Kft., Budapest

Felelős kiadó Bárdos András és Rényi Ádám

Kiadványfelelős Kovács-Rényi Anna

Szerkesztette Haász János, Tegyi Timea

Borítóterv és tördelés Váraljai Nóra

Előkészítés Takács Andrea

Korrektúra Bérci Ágnest

Borítófotó Victoria Perger

Elektronikus változat Ambrose Montanus

Felhasznált betűtípusok

EB Garamond – SIL Open Font License

Jost – SIL Open Font License

Mohave – SIL Open Font License

Noto Serif – SIL Open Font License

Source Serif 4 – SIL Open Font License

„„ÉN AZZAL TÉVESZTEK MEG MINDENKIT, HOGY IGAZAT MONDOK.”

Hogyan változna meg az életünk, ha minden nap őszintének kellene lennünk? Mi történne a kapcsolatainkkal, házasságunkkal, munkánkkal?

MOLDOVÁN ANDRÁS, a Cápák között című tévéműsorból ismertté vált szókimondó befektető, startupper és sertésmogul az egyenességet életmódjául választotta. Azt mondja, azzal téveszt meg mindenkit, hogy igazat mond. De szerinte a legtöbb, amit egy emberért megtehetünk, hogy őszinték vagyunk vele. Olykor brutálisan. Meg kell-e mondani egy nőnek, ha nem áll jól rajta a ruha? Tudnia kell-e egy vállalat tulajdonosának, hogy aki a cég fejlődésének útjában áll, az éppen ő maga? El kell-e mondanunk otthon, ha hűtlenek voltunk?

Mikor bántó az őszinteség, és hogyan kezeljük az ebből adódó konfliktusokat?

A könyv részletesen bemutatja Moldován András üzleti filozófiáját, tippeket ad, hogyan alkudjunk, hogyan teljesítsünk jobban a munkahelyen cégvezetőként vagy beosztottként, a családban szülőként vagy házastársként. Kiderül az is, hogy egy húszmillió forintos hibából is lehet jól kijönni, és hogy hogyan lehet megnyerni a gyávanyúl-játékot.