Bágyon Erik

Fejleszd magad 100 területen!

Életszerű példák, egyszerű gyakorlatok a lehető legjobb megoldásokkal

Copyright © Bágyon Erik, 2024

Szerkesztő: F. Joannovics Mária

Budapest 2024

boldogsagfokozas@pszichoboost.hu

ISBN 978-615-02-0634-9

All rights reserved! © Minden jog fenntartva!

A könyv – a szerző írásos jóváhagyása nélkül – sem egészében, sem részleteiben nem sokszorosítható vagy közölhető, semmilyen formában és értelemben, elektronikus vagy mechanikus módon, beleértve a nyilvános előadást vagy tanfolyamot, a hangoskönyvet, bármilyen internetes közlést, a fénymásolást, az információrögzítés bármely formáját.

A könyvben olvasható információk csupán tájékoztató jellegűek, nem pótolják egyetlen egészségügyi probléma diagnózisát, kezelését sem. A szerző és a kiadó semmiféle felelősséget nem vállal a könyv tartalmának félreértelmezéséért vagy téves alkalmazásáért.

Bevezető

Kerestem 100 olyan területet, ahol fejlődhetsz.

Mindegyikhez írtam egy rövid szituációt, amely talán csak részben illik rád, mindenesetre megkönnyíti a gyakorlati lépések megvalósítását. Ha esetleg nem tudsz azonosulni egy-egy szituációval (az összessel tulajdonképpen lehetetlen), az említett megoldásokat akkor is használhatod, sőt, akár más területen is alkalmazhatod.

Néhol két szituációt is írtam – ilyenkor a gyakorlatok is különbözőek. Szerettem volna ugyanis érzékeltetni egy-egy terület és a szóba jöhető megoldások sokszínűségét. Egy bizonyos gyakorlat más önfejlesztési területen is felbukkanhat, egyszerűen azért, mert más célt is szolgálhat. Példa erre a digitális detox: jól jön, ha a munkádra vagy a hobbidra szeretnél koncentrálni, akkor is, ha inkább elkerülnéd a közösségi média egyes tartalmai miatti összehasonlítgatást és akkor is, ha egyszerűen csak kipihentebb akarsz lenni.

Természetesen nincs olyan gyakorlat, amely csupán egy területen használható. Például lehetetlen úgy kezelni a stresszt, hogy közben ne növeld az önbizalmad. Bármilyen félelmeddel számolsz is le, az önbizalmad akkor is nőni fog. És még rengeteg hasonló átfedést lehetne felsorolni. Rendkívül hasznos, hogy egy-egy terület fejlesztése kihat életed más aspektusaira, hiszen így nem szükséges magad száz vagy ezer különböző területen fejlesztened.

A szituációk hossza is változó, helyenként az érthetőség kedvéért hosszabban ecseteltem az alaphelyzetet. A lényeg, hogy feladtam az eredeti elgondolásom az egységes felépítésű fejezetekkel kapcsolatban azért, hogy az anyag reményeim szerint még jobb legyen.

Tisztában vagyok továbbá azzal is, hogy ez a 100-as lista, a szituációkkal és a gyakorlatokkal együtt a végtelenségig bővíthető, de nem az volt a célom, hogy egy 3000 oldalas önfejlesztési enciklopédiát írjak, hanem a leggyakoribb helyzetekre szerettem volna egyszerű, átlátható és szerintem a legtöbb esetben könnyen alkalmazható technikákat bemutatni, amelyek segítenek neked a fejlődésben. Abban, hogy másnap, egy hónap vagy egy év múlva jobb önmagad legyél.

A könyvet a „Csak megoldás létezik, semmi más!” vagy más megfogalmazásban a „Minden helyzetre van megoldás.” szellemében írtam. Azért, mert ebben hiszek. E könyvben 100 különböző élethelyzetre 100 megoldás. Persze, vannak nagyon hasonlóak, ezért érdemes olvasnod több történetet, hogy megtaláld azt, neked melyik tud a legtöbbet segíteni.

Ha egy-két történet gyakorlatai nem állnak annyira közel a szívedhez, vagy nem szívesen végeznéd, még mindig marad más választásod, nyugodtan ugord át! Bár én úgy gondolom, hogy a leghatékonyabb akkor leszel, vagyis akkor tudod kihozni a legtöbbet a gyakorlatokból, ha te is a legtöbbet, akár mind a négyet-ötöt-hatot kipróbálod. Támadj több fronton! Egy kicsit úgy működik ez, mint amikor náthás vagy: nem létezik egyetlen csodatabletta, inkább összehangoltan próbálod legyőzni a betegséget, sok folyadékot (például gyógyteát) iszol, emeled a vitaminadagod, többet pihensz, stb.

A kulcs a nyitottság: légy nyitott a technikákra, végezd őket szívvel-lélekkel!

A leírt gyakorlatokban két nagyon fontos dolog közös. Egyrészt nem elegendő csupán elolvasnod őket, hanem a tettek mezejére kell lépned és ki kell próbálnod egy-egy terület gyakorlatait az életben is, ha valódi fejlődést szeretnél elérni. Másrészt egyik területet sem tudod megváltoztatni önmagadban egy nap alatt (ha mégis, hát őszintén gratulálok!), mivel mindegyik terület fejlesztése egy folyamat, egy utazás. Vagy egy kaland, ha úgy tetszik. Adj tehát magadnak időt!

Ha 100 területről beszélek, akkor miért 101?

Ha végigfutod a tartalomjegyzéket, láthatod, hogy van egy „kakukktojás”: ott nem írtam sem szituációt, sem pontokba szedett gyakorlatokat, csak és kizárólag a könyv fő üzenetét. Azonban ez az a „terület”, amely a legeslegfontosabb mind közül, és erre úgy akartam felhívni a figyelmed, hogy külön számot adtam neki. Megtalálod?

Hogyan érdemes használnod ezt a könyvet?

Kezdd azzal, ami a legsürgetőbb az életedben! A könnyebb eligazodás érdekében A-tól Z-ig listáztam az egyes területeket.

Ahogy böngészed a tartalomjegyzéket, észre fogod venni, hogy vannak rokonterületek is (például az önbecsülés–önbizalom–önértékelés hármasa), így érdemes több területet is átnézned. Lehet, hogy pont egy másik történet gyakorlatainak olvasása közben találod meg a számodra lehető legjobb technikát! A rokonterületekből következik az is, hogy bármelyik területen kezdesz el dolgozni, kicsi az esélye annak, hogy az ne lenne kihatással életed más területeire.

Bárhogy legyen is, én a következő hozzáállást („mantrát”) javaslom neked egy-egy terület fejlesztéséhez: Kerül, amibe kerül, tart, ameddig tart, csak azért is fejlődöm!

Apropó önfejlesztés: bár magadat fejleszted, az egyes területekkel kapcsolatban nem muszáj egyedül dolgoznod. Ha van a téma iránt érdeklődő barátod, barátnőd vagy rokonod, alakítsatok önfejlesztő párost! Ha több ilyen ember is él a környezetedben, akkor akár önfejlesztő csapatot! Azt gondolom, könnyebb elvégezni az egyes gyakorlatokat, ha tudod, hogy rajtad kívül más is végzi őket. Akár versenyezhettek is, ki tud előbb fejlődni adott területen. Miért is ne lehetne ez egy játék? Ne feledd, a gyakorlatok alkalmazásával csak nyerhetsz, hiszen jobban megismered magad és új tapasztalatokra teszel szert! Szóval leginkább önmagaddal versenyzel és nem valaki más ellen.

Határozzátok meg a választott terület időtartamát (például egy hét, egy hónap, fél év), a rendszeres találkozóitok helyét és idejét, ahol beszámoltok egymásnak a tapasztalataitokról, a titeket ért kihívásokról és sikerekről. Ez segít fenntartani a motivációt.

Bár kétségkívül akadnak olyan területek, amelyekkel kapcsolatban szeretnél inkább egyedül fejlődni, a legtöbb esetben érdemes egy „önfejlesztő brigádot” alakítani.

Akár egyedül végzed az önfejlesztést, akár egy vagy több társsal, bízom abban, hogy a lehető legtöbb esetben hasznodra válnak az itt leírtak és megkönnyítik az életedet. Valószínűsítem, hogy a legnagyobb öröm talán az lesz számodra, ha ezek közül már egyetlenegy is rengeteget fog segíteni. Hiszen, ha már egy a javadat szolgálja, akkor bizonyára a többi is ezt fogja tenni. Akár százszorosan is!

Barátsággal:

Erik

1. Alázat tanulása

Hogyan emelkedhetsz ki az alázat erejével, amely mélyebb kapcsolatokat és valódi elismerést hoz az életedbe?

Szituáció: Az alázat ereje

Kristóf, az ambiciózus üzleti elemző, aki mélyen hitt abban, hogy az előrejutás kulcsa a kiélezett verseny és a kiemelkedő egyéni teljesítmény, egy fontos pillanatban szembesült a változás szükségességével.

Kristóf és kollégája, Ágnes egyenesen versenyhelyzetbe kerültek, amikor prezentálniuk kellett a cég ügyvezetői előtt, hogy döntés születhessen, ki vezetheti a cég következő jelentős projektjét.

Mindkettőjük számára nagy volt a tét: nem csupán egy projekt vezetésének lehetősége miatt, hanem azért is, mert ez szakmai elismerést jelentett volna számukra és hatással lett volna a karrierjük további irányára is.

Kristóf színpadias magabiztossággal lépett elő.

– Bizonyíthatóan én vagyok a legjobb választás a projekt vezetésére. A múltbeli sikereimnek, az általam vezetett kiváló projekteknek és az innovatív megoldásaimnak köszönhetően messze megelőzzük a versenytársakat! – hangsúlyozta a saját érdemeit és az általa vezetett projektek lenyűgöző eredményeit.

Ágnes hozzáállása ezzel kontrasztban állt. Őszintén és megfontoltan beszélt.

– Az elért sikerem nem csak az én erőfeszítéseim eredménye. A csapatom nélkülözhetetlen támogatása és az együttműködő munkakultúránk tesz minket erőssé. Hiszem, hogy a közös gondolkodás és a különböző perspektívák egyesítése hozza a leginnovatívabb megoldásokat – emelte ki Ágnes a közös munka fontosságát, az együttműködés erejét és az alázatot, amellyel előtérbe helyezte csapata érdemeit.

Kristóf és Ágnes prezentációja között éles ellentét húzódott. Mindkettőjük megközelítése érvényes és meggyőző volt a maga nemében, mégis Ágnes hozzáállása az, amely végül nyerőnek bizonyult. A döntéshozók Ágnest választották a projekt vezetőjének.

Kristóf meglepődött, amikor a projektet Ágnesnek ítélték oda, és kíváncsiságból megkérdezte az egyik ügyvezetőt, miért rá szavaztak. Az ügyvezető elmagyarázta, hogy bár Kristóf egyéni teljesítménye fantasztikus, Ágnes alázatos hozzáállása, a csapatmunka értékelése és a közös sikerbe vetett hite bizonyult döntőnek. Kristóf ekkor rájött, hogy a siker csak részben múlik az egyéni teljesítményen, fontos az is, hogy képesek vagyunk-e elismerni mások érdemeit és hozzájárulását.

Ezután Kristóf úgy döntött, megváltoztatja a hozzáállását. Kezdett többet beszélgetni kollégáival, érdeklődni munkájuk iránt és nyíltan elismerni erőfeszítéseiket. Meglepő módon, ahogy egyre alázatosabbá vált, úgy mélyült munkatársaival való kapcsolata, és valódi elismerésben részesült szakértőként, csapattagként és vezetőként.

A gyakorlatban való alkalmazás

1. A csapatmunka értékelése: Kristóf elkezdett érdeklődni kollégái munkája iránt és nyíltan kifejezte elismerését. Próbáld meg te is naponta legalább egy alkalommal kimondani vagy megírni a köszönetedet egy kollégádnak vagy barátodnak valamiért, amit ő tett! Lehet ez egy egyszerű „köszönöm, hogy segítettél nekem ebben a projektben” vagy egy konkrét dicséret egy adott feladattal kapcsolatban.

2. Önreflexió: Amikor hibázol, légy bátor ahhoz, hogy ezt beismerd, és tanulj belőle! Ez mutatja az alázatot, és lehetőséget ad arra, hogy másokkal együtt fejlődj. Legközelebb, ha egy projekt nem úgy sikerül, ahogy szeretted volna, ülj le egy kollégával, és kérj tőle őszinte visszajelzést! Ez arra ösztönzi őket, hogy nyíltan kommunikáljanak veled, és lehetőséget ad neked is a tanulásra és fejlődésre, miközben építi a kölcsönös tisztelet légkörét.

3. Nyílt kommunikáció gyakorlása: Kristóf azt is megtanulta, hogy a nyílt kommunikáció és az őszinte érdeklődés mások felé erősíti a kapcsolatokat és alázatot tükröz. Próbáld meg rendszeresen megosztani gondolataidat, érzéseidet és ötleteidet másokkal, miközben tiszteletben tartod és értékeled az ő nézőpontjaikat is!

4. Csoportos projekt-reflexió: Rendszeresíts egy olyan gyakorlatot, ahol a projektek vagy feladatok befejezése után együtt vonhatjátok le a tanulságokat. Itt mindenki megoszthatja, mit tanult a másiktól, és hogyan látja a csapat erősségeit és fejlesztendő területeit. Ez a fajta kollektív értékelés erősíti az egymás iránti alázatot és tiszteletet.

5. „A hét alázatos tette”: Vezess be egy új hagyományt, minden hét végén mondj el egy történetet arról, hogyan gyakoroltál alázatot a héten, vagy hogyan láttál másokat alázatosan cselekedni. Ez történhet egy családi vacsorán, de akár barátok között is. Ez a gyakorlat ösztönzőleg hat, és rávilágít arra is, hogy az alázatos tettek milyen pozitív hatással vannak a közösségre.

6. „Mások cipőjében”: Tervezz egy napot, amikor megpróbálsz a másik személy szemszögéből nézni egy szituációt vagy kihívást, különösen konfliktus esetén! Vagyis szánj időt arra, hogy szándékosan megállj, és elgondolkodj! „Hogyan érezném magam ebben a helyzetben, ha én lennék a másik személy?” Ez segíthet jobban megérteni mások nézőpontját, ami elősegíti az alázatos hozzáállás kialakítását és fenntartását a mindennapi életben.

Ezek a gyakorlatok hozzájárulnak a mélyebb emberi kapcsolatok kialakításához és a valódi elismerés megszerzéséhez is. Kristóf története inspiráló példa arra, hogyan változtathatjuk meg a hozzáállásunkat és életünket az alázat erejével.

2. Állóképesség

Hogyan építheted újra az állóképességedet fizikai és mentális fronton egyaránt, miközben a társadalom, a munkahelyi stressz, és a digitális világ állandó nyomása alatt állsz?

Szituáció: Gábor és a futás

Gábor, az irodai alkalmazott élete fordulópontjához érkezett, amikor rádöbbent, hogy mind fizikailag, mind mentálisan messze nem ott tart, ahol szeretne. Egy hosszú és kimerítő nap után, miközben barátjával, Dániellel beszélgetett, bevallotta:

– Valamit csinálnom kellene. Talán futni.

Dániel, aki már régóta híve volt a rendszeres mozgásnak, lelkesen bólintott:

– Nagyszerű ötlet, Gábor! Ha szeretnéd, én is csatlakozom hozzád az első pár futásra.

A kezdeti lelkesedés ellenére Gábor szembesült a kezdő sportolók tipikus nehézségeivel: gyakran kellett pihenőket tartania, és a belső ellenállás is erősen próbára tette. De Dániel mellett, aki folyamatosan bátorította és segített neki kitűzni a következő céljait, lassan, de biztosan fejlődni kezdett.

Gábor minden reggel futott, eleinte csak rövid távokat, majd ahogy erősödött, úgy növelte fokozatosan a távolságot és az intenzitást. Rövid távú célokat tűzött ki, például azt, hogy olyan edzetté váljon két hónapon belül, hogy képes legyen lefutni 5 km-t, és ezt sikerült is elérnie. Hosszú távú céljai között pedig már a félmaraton szerepelt. Rendszeres pihenőnapokat iktatott be, és odafigyelt a megfelelő alvásra is.

A legnagyobb változás azonban akkor következett be, amikor csatlakozott egy helyi futóklubhoz. Itt olyan emberekkel találkozott, akik hasonló fejlődésen mentek keresztül. A közösség ereje, a barátok támogatása és a közös célok olyan motivációt nyújtottak számára, amelyre korábban gondolni sem mert volna. Gábor úgy érezte, végre megtalálta azt a közösséget, ahol valóban önmaga lehet, és ahol minden futás egy újabb lépés a saját határainak feszegetésében.

A gyakorlatban való alkalmazás

1. Mozgásra fel! Gábor minden reggel futott, először csak rövid távokat, majd fokozatosan növelte a távolságot és az intenzitást.

2. Célok: Rövid távú célokat tűzött ki, például azt, hogy olyan edzetté váljon két hónapon belül, hogy képes legyen lefutni 5 km-t, és ezt sikerült is elérnie. Hosszú távú céljai között pedig már a félmaraton szerepelt.

3. Pihenés és regeneráció: Beiktatott rendszeres pihenőnapokat, és odafigyelt a megfelelő alvásra, hogy testileg és lelkileg is regenerálódjon.

4. Közösségi támogatás: Csatlakozott egy helyi futóklubhoz, ahol hasonlóan gondolkodó emberekkel találkozott, akik motiválták és támogatták egymást a kihívások során.

Néhány hónap elteltével Gábor jelentős javulást tapasztalt mind fizikai, mind mentális állapotában. A rendszeres futásnak köszönhetően erősebbé és kitartóbbá vált, a stressztűrő képessége is javult, és könnyebben nézett szembe a mindennapi kihívásokkal. A munkahelyén is észrevették a változást: Gábor hatékonyabb és energikusabb lett, képes volt jobban koncentrálni és kezelni a stresszes helyzeteket.

3. Alváshigiéné

Miért halogatjuk az ágyba menetelt, és miért van az, hogy a „megfelelő” esti rutin kialakítására való törekvés során sokszor pont az ellenkezőjét érjük el annak, amit szeretnénk? Hogyan állíthatunk be egy olyan rendszert, amely segít, és nem hátráltat minket az alvás minőségének javításában?

Szituáció: Az elhúzódó éjszakák

Márk egy 22 éves egyetemista, aki szeret késő estig ébren maradni, hogy „még többet hozzon ki a napból”. Az esti órákban sorozatokat néz, közösségi médiát böngész, gyakran az éjszaka közepéig tanul vagy dolgozik a számítógépén. Úgy érzi, ezek az órák adják meg számára a szabadság érzését, ami a nap folyamán hiányzik. Azonban reggelente fáradtan, kimerülten ébred, nehezen kel, ami befolyásolja a napközbeni teljesítményét és hangulatát.

Egy nap, amikor barátjával, Ancsával beszélgetett a kávézóban, Márk megosztotta vele a gondját:

– Tudom, hogy változtatnom kell, de nem tudom, hogyan kezdjek hozzá. Imádom az éjszakákat, de a következmények.

Anna, aki korábban hasonló problémával küzdött, így válaszolt:

– A kulcs az, hogy lassan, lépésről lépésre változtass! Mi lenne, ha este egy órával korábban kezdenéd el az „éjszakai rutinodat”, és csökkentenéd a képernyő előtt töltött időt?

Márk ezt a tanácsot követve új szokásokat kezdett kialakítani. Először is bevezetett egy „digitális detox” időszakot az esti órákban, egy órával lefekvés előtt kikapcsolta az összes elektronikus eszközét. Ahelyett, hogy sorozatokat nézett volna vagy a közösségi médiát böngészte volna, inkább olvasni kezdett vagy meditált a nyugalom elérése érdekében. Fokozatosan észrevette, hogy könnyebben alszik el, és a reggelek nem tűnnek már olyan nehezeknek.

Ezen túlmenően, Márk úgy döntött, hogy átrendezi az esti tevékenységeit: a tanulást és a munkát korábbi órákra időzítette, így estére már csak a pihenés maradt. Az esti rutin megváltoztatása segített újra szinkronizálni a biológiai óráját, jelentősen javította az alvásminőségét és nappali teljesítményét. Idővel Márk rájött, hogy a valódi szabadság nem az éjszaka végtelen óráiban rejlik, hanem abban, hogy napközben energikus és kiegyensúlyozott lehet.

A gyakorlatban való alkalmazás

1. Határozz meg egy konkrét „lekapcsolási” időpontot! Márk úgy döntött, hogy minden este 10 órakor lezárja a napját: nem néz tévét, nem használja a telefonját, és nem dolgozik a számítógépen. Minden elektronikus eszközt kikapcsol, és abbahagyja a munkát vagy a tanulást.

2. Gondolj ki egy esti rituálét! A „lekapcsolási” időpont után Márk elkezdte gyakorolni az esti rituáléját: megfürdött és könyvet olvasott. Ezek a tevékenységek segítenek ellazítani a testet és az elmét, elősegítve a pihentető alvást.

3. Alakíts ki egy kellemes alvási környezetet! A nyugodt, sötét és hűvös szoba segített Márknak jobban aludni. Beruházott egy jó minőségű matracba és párnákba, valamint sötétítő függönyöket szerelt fel, hogy minimalizálja a külső fények zavaró hatását.

4. Légy következetes! Márk minden nap azonos időben fekszik le és kel fel, még hétvégén is. Ez segített szabályozni a belső óráját, és javította az alvás minőségét.

Az eredmény: Márk már nem ébred fáradtan, energikusabb a nap folyamán, és jobban teljesít az egyetemen. Története megmutatja, hogy a tudatos esti rutin kialakítása és a következetesség kulcsfontosságú az alvás minőségének javításában.

4. Bizalmatlanság másokkal szemben

Mi áll a kapcsolatok mélyítésének és új barátságok kialakításának útjában, ha a bizalmatlanság árnyékában élsz, és mik azok a „biztonságos lépések”, amelyekkel tesztelheted mások megbízhatóságát anélkül, hogy teljes mértékben ki kellene tenned magad a csalódás kockázatának?

Szituáció: Eszter és a könyvklub

Eszter egy 19 éves egyetemi hallgató, aki évek óta küzdött a bizalmatlansággal, miután egy középiskolai barátsága csalódással ért véget. Ez a rossz tapasztalat mély nyomot hagyott benne, Eszter nehezen tudott új barátságokat kötni az egyetemen. Azonban egy nap, amikor a könyvtárban tanult, meghallotta, hogy néhány diák könyvklubot szervez.

Egy barátjával osztotta meg aggodalmát:

– Szeretnék csatlakozni, de mi van, ha ismét csalódom? Nem tudom, bízhatok-e bennük.

– Próbáld meg kis lépésekben! Nem kell rögtön mindent megosztanod velük. Kezdd apró dolgokkal, és figyeld meg, hogyan reagálnak!

Eszter úgy döntött, hogy barátja tanácsát megfogadva csatlakozik a könyvklubhoz, de eleinte visszafogott maradt. Az első néhány találkozón csak figyelt és keveset szólt hozzá, miközben megfigyelte a többiek viselkedését és reakcióit.

A gyakorlatban való alkalmazás

1. Apró lépések: Eszter fokozatosan kezdett többet beszélni a találkozókon, először csak a könyvekről, később pedig személyesebb témákról is. Ez segített neki érezni a csoport megbízhatóságát anélkül, hogy teljesen kiszolgáltatta volna magát. Amikor Eszter látta, hogy a többiek támogatóan és érdeklődően reagálnak a hozzászólásaira, megerősödött benne a bizalom, úgy vélte, hogy a csoport tagjai megbízhatóak.

2. Önreflexió: Eszter esténként időt szánt arra, hogy elmélkedjen az érzéseiről és tapasztalatairól a könyvklubbal kapcsolatban, ami segített neki feldolgozni a bizalomépítés folyamatát és észrevenni a pozitív változásokat.

3. „A titkos napló” gyakorlat: Írj feljegyzéseket azokról az érzésekről és gondolatokról, amelyekkel nehéz szembenézni vagy amelyeket nehéz megosztani másokkal! Ezután válassz ki egy megbízható személyt – akár egy terapeutát, egy közeli barátot vagy egy családtagot –, akinek megmutatod ezt a naplót! A lényeg itt nem az, hogy minden titkodat felfedd, hanem az, hogy gyakorolj egy olyan kommunikációs formát, amely általában kívül esik a komfortzónádon. Ez a gyakorlat csökkentheti a sebezhetőséged és növelheti a mások felé táplált bizalmad.

4. „A Közös projekt” módszer: Válassz ki egy projektet vagy tevékenységet, amely együttműködést igényel, de a résztvevők között kezdetben alacsony a bizalmi szint! Ez lehet egy csapatépítő tréning, egy közös művészeti projekt, vagy akár egy társadalmi szolgálati tevékenység. A projektnek olyannak kell lennie, amely egyértelmű célokat és végpontokat határoz meg, és lehetőséget ad arra, hogy a résztvevők különböző szerepeket és felelősségeket osszanak meg. A közös cél érdekében kölcsönösen, támogatjátok egymást, így szinte észrevétlenül épül a bizalom a résztvevők között.

Eszter története megmutatja, hogy a bizalmatlanság csapdájából kilépve, az új ismeretségek kialakítása fontos lépés a személyes fejlődésben. A „biztonságos lépések” módszere, mint amilyen a kis kockázatok vállalása és a pozitív megerősítések keresése, segíthetnek abban, hogy fokozatosan megnyíljunk mások felé anélkül, hogy teljes mértékben ki kellene tennünk magunkat a csalódás kockázatának. Eszter példája révén azt is látjuk, hogy a bizalom építése időbe telik, de a kockázatvállalás és a nyitottság végül gazdagabb és mélyebb kapcsolatokhoz vezethet.

5. Bűntudatkeltés kezelése

Hogyan kezeld az olyan helyzeteket, amikor valaki megpróbál bűntudatot kelteni benned?

Szituáció: A családi vacsora

Bálint, a 22 éves gyári munkás otthonától távol dolgozott és munkásszállón lakott. Minden hónapban hazament meglátogatni rokonait és barátait a szülővárosában. Az első estén a család közös vacsorát tervezett, de Bálint már korábban megígérte a barátainak, hogy ekkor találkoznak újra. Amikor ezt elmondta a szüleinek, édesanyja csalódottságát fejezte ki: – Úgy látszik, a barátaid fontosabbak neked, mint a családod!

Bálint bűntudatot érzett és zavarba jött. Nem akarta megbántani a családját, de már vállalta a barátai felé is az elkötelezettséget. Ezen a barátaival töltött estén Bálint végiggondolta, hogyan kezelhetné jobban az ilyen helyzeteket a jövőben anélkül, hogy bűntudat gyötörné.

A gyakorlatban való alkalmazás

1. Előre tájékoztatás: Bálint rájött, hogy fontos világosan kommunikálnia mind a családjával, mind a barátaival szemben. Elhatározta, hogy a jövőben előre tájékoztat mindenkit a terveiről és elkötelezettségeiről, hogy elkerülje a félreértéseket és a bűntudat kialakulását.

2. Szerepjáték: Bálint egy barátjával szerepjátékot játszott, ahol megpróbálták más szemszögből is megvizsgálni a bűntudatkeltő helyzeteket. Ez segített jobban megérteni mások nézőpontját, valamint új megoldásokat találni a konfliktusok kezelésére.

3. Erőszakmentes kommunikáció: Bálint egy ismerősétől hallott az erőszakmentes kommunikációról, és ahogy utána olvasott, kiderült, hogy ez nagyon hatékony eszköz lehet a bűntudatkeltő helyzetek kezelésében.

A Marshall Rosenberg által kifejlesztett kommunikációs módszer a kölcsönös tiszteletre, empátiára és őszinteségre épül, és segít abban, hogy az emberek nyíltan kifejezzék szükségleteiket és érzéseiket anélkül, hogy bírálnának, kritizálnának vagy bántanának másokat. Alkalmazása a következőkben foglalható össze:

Megfigyelés: Az első lépés az, hogy pontosan leírjuk a megfigyelhető tetteket, amelyek a bűntudat érzéséhez vezetnek, mindenféle értékelés vagy ítélet nélkül. Például Bálint esetében: „Amikor megemlítettem, hogy a barátaimmal szeretnék találkozni, te azt mondtad, úgy tűnik, a barátaim fontosabbak nekem, mint a család.”

Érzelmek kifejezése: Ezután kifejezzük azokat az érzéseket, amelyek a megfigyelések alapján felmerültek bennünk. „Amikor ezt hallottam, bűntudatot éreztem és szomorú voltam, mert számomra egyaránt fontos a családom és a barátaim.”

Szükségletek kimondása: A következő lépés az, hogy tisztázzuk azokat a szükségleteket vagy értékeket, amelyek az érzéseink mögött állnak. „Szükségem van arra, hogy egyensúlyt találjak a családi kötelezettségeim és a barátaimmal való kapcsolattartás között.”

Kérések: Végül egyértelmű kérést fogalmazunk meg, amely nem parancs, hanem nyitott lehetőség az együttműködésre. „Kérlek, megbeszélhetnénk, hogy hogyan tudnánk úgy időzíteni a családi programokat, hogy én is részt vehessek bennük, miközben találkozom a barátaimmal is?”

4. Proaktív megoldáskeresés: Bálint végül azt is elhatározta, hogy proaktívan keresi a megoldásokat a konfliktusokra. Például, ha egy hasonló helyzet ismét felmerül, javasol egy alternatív időpontot a családi összejövetelre vagy tervez egy különleges programot, hogy pótolja az elmulasztott időt.

Bálint rájött, hogy bár nem tudja irányítani mások reakcióit, képes kezelni a saját válaszait és hozzáállását, ami hatalmas lépés az önbizalom és önállóság felé.

Bálint története azt is mutatja, hogy a bűntudatkezelés nem egyedi esemény, hanem folyamat, amely fejlesztésre és gyakorlásra szorul. Az, hogy megtanuljuk, miként álljunk ki magunkért, miközben tiszteletben tartjuk mások érzéseit, az egyensúly és harmónia felé vezető úton fontos lépés. A bűntudatkeltő helyzetek kezelése egyfelől arról szól, hogy megvédjük saját érdekeinket, másfelől arról is, hogy hogyan növeljük önismeretünket, kommunikációs készségeinket és konfliktuskezelési stratégiáinkat. Így könnyebben találhatunk megoldást az adott helyzetekben, valamint hosszú távon is elősegíthetjük személyes fejlődésünket és boldog, egészséges kapcsolatokat alakíthatunk ki.

6. Céltalanság

Miért fizetünk nagy árat a kényelmes, céltalan napok miatt? Milyen mentalitás segít megtalálni és megragadni az életed valódi céljait, anélkül, hogy elvesznél a lehetőségek tengerében?

Szituáció: A célkeresés útvesztője

Dávid, egy 35 éves mérnök, aki évek óta ugyanazon a munkahelyen dolgozott, egy nap rádöbbent, hogy valami hiányzik az életéből. Napjai egyhangúan teltek, és úgy érezte, elvesztette a szenvedélyét mindaz iránt, amit csinál. Barátja, Péter, aki egy sikeres vállalkozó, észrevette Dávid változását:

– Úgy tűnik, mintha csak sodródnál az árral, Dávid. Mi a valódi célod?

– Nem tudom biztosan. Úgy érzem, mintha csak pazarolnám az időmet.

– Néha ki kell lépni a komfortzónából, hogy megtaláld, mi az, ami igazán fontos számodra. Mi lenne, ha kipróbálnál valami újat? Talán egy hobbit vagy önkéntes munkát?

Dávid elgondolkodott ezen, és úgy döntött, hogy jelentkezik egy helyi környezetvédelmi csoport önkéntes programjába, amely mindig is érdekelte, de sohasem mert belevágni. Az önkéntesség során rájött, hogy szenvedélye a környezetvédelem, és hogy szeretne többet tenni a fenntarthatóság érdekében.

A gyakorlatban való alkalmazás

1. Célok meghatározása: Dávid először is leült, hogy megfogalmazza, mi az, ami valóban fontos számára, és milyen célokat szeretne elérni az elkövetkezendő öt évben. Ez a folyamat segített neki világos irányt szabni és motivációt találni az életében, ami eddig hiányzott. Azáltal, hogy konkretizálta céljait, nyilvánvalóvá vált számára a követendő út.

Íme, néhány kulcsfontosságú szempont ehhez.

1.1 SMART célok: A célok kitűzésének egyik legismertebb módszere az angol mozaikszóból alkotott SMART kritériumrendszer, amely az alábbiak szerint épül fel:

-> Specifikus (Specific): A cél legyen egyértelmű és pontos. Határozd meg, mit szeretnél elérni, mikor, hol, és hogyan!

-> Mérhető (Measurable): Legyen egyértelműen mérhető, hogy nyomon követhesd a haladásod!

-> Elérhető (Achievable): A cél legyen kihívást jelentő, de reális!

-> Releváns (Relevant): A célodnak összhangban kell lennie a személyes értékeiddel és hosszú távú törekvéseiddel!

-> Időre szabott (Time-related): Határozz meg egy határidőt, ameddig el szeretnéd érni a célodat!

1.2 Írd le! A célok kézzel történő leírása világossá teszi azokat számodra, emellett növeli az elkötelezettséget is. A leírt célok olyan szerződésként szolgálnak önmagaddal szemben, amelyek emlékeztetnek a kötelezettségeidre.

1.3 Bontsd kis lépésekre! A nagy célok gyakran ijesztőnek tűnhetnek, ezért érdemes őket kisebb, kezelhetőbb lépésekre bontani. Az egyes lépéseknek elérhetőnek és konkrétnak kell lenniük, így minden egyes kis siker motiválhat a továbbiakban.

1.4 Ütemezz! Tervezd meg, mikor és hogyan fogsz dolgozni a céljaidon! Az ütemezés segít abban, hogy rendszeresen szánj időt a céljaidra, és fenntartsd a motivációdat.

1.5 Értékelj és igazíts! Rendszeresen értékeld a haladásodat, és légy nyitott arra, hogy szükség esetén finomíts a céljaidon! A változó körülmények és tapasztalatok alapján lehet, hogy módosítanod kell a terveiden, hogy továbbra is relevánsak és elérhetők maradjanak.

A célok hatékony meghatározása dinamikus folyamat, amely igényli az önismeretet, a tervezést és a rugalmasságot. Az, hogy időt és energiát fektetsz a célok megalkotásába és elérésébe, hosszútávon meghatározó lehet az életedben.

2. Önkéntesség: Az önkéntesség lehetőséget adott Dávidnak arra, hogy betekintést nyerjen a környezetvédelmi szektorba, amely mindig is érdekelte. Azáltal, hogy aktívan részt vett a helyi környezetvédelmi csoport munkájában, új perspektívát és szenvedélyt talált, miközben értékes készségeket fejlesztett és hozzájárult a közösség fejlődéséhez.

3. Önreflexió és visszajelzés: Dávid rendszeresen értékelte a tapasztalatait, és aktívan keresett visszajelzéseket másoktól, beleértve barátait, munkatársait és az önkéntes csoport tagjait, hogy jobban megértse, milyen irányba érdemes tovább haladnia.

4. „Az élet térképe” gyakorlat: Ez egy vizuális eszköz, amely segít áttekinteni életed különböző aspektusait, és meghatározni, hova szeretnél eljutni. Egy nagy papírlapra rajzolj egy „térképet”, amely az életed különböző területeit jelképezi – például karrier, személyes fejlődés, kontaktok, hobbik! Minden területre írj konkrét célokat, álmokat, vagy akár félelmeket is! Ezután összekötő vonalakkal jelezheted, hogyan kapcsolódnak ezek az elemek egymáshoz, és hol vannak lehetőségek a fejlődésre. Ez a folyamat segít látni az összefüggéseket és meghatározni prioritásokat.

5. A „szenvedélykereső” gyakorlat: Dávid számára, aki új szenvedély után is kutatott, ez a gyakorlat segített felfedezni rejtett érdeklődési területeit. Kivett egy hét szabadságot arra, hogy minden nap kipróbáljon valami újat. Lehet ez sportág, művészeti tevékenység vagy akár egy online kurzus. A lényeg, hogy mindegyik tevékenység teljesen eltérjen az előzőtől, és kihívást jelentsen számára. Nap végén jegyzeteket készített a tapasztalatairól, érzéseiről és arról, hogy melyik tevékenység keltette fel leginkább az érdeklődését. Ez segíthet abban, hogy megtalálja azt, ami igazán szenvedéllyel tölti el.

Dávid története megmutatja, hogy a céltalanság érzése legyőzhető, ha hajlandóak vagyunk kilépni a komfortzónánkból, kipróbálni új dolgokat, és aktívan keresni azt, ami szenvedélyt és értelmet ad az életünknek. Az önkéntes munka vagy akár egy új hobbiba való belekóstolás segíthet megtalálni azt a célt, amely motivál és előrevisz. A lényeg, hogy ne álljunk meg a keresésben, és ne féljünk új dolgokat kipróbálni, még ha ez eleinte kényelmetlen is.

7. Csoportdinamika és csapatszellem

Mi áll a sikeres csapatok és baráti körök mögött? Milyen „csapatépítő lépésekkel” erősítheted a csoportdinamikát és a közös célok felé való elköteleződést, anélkül, hogy elveszítenéd a saját identitásodat?

Szituáció: A hegymászó csapat

Nóra, egy 30 éves projektmenedzser, aki szenvedélyesen szeret hegyet mászni, úgy döntött, hogy csatlakozik egy helyi hegymászó klubhoz. A klubban mindenki különböző tapasztalati szinttel és háttérrel rendelkezett, ami eleinte konfliktusokhoz vezetett a csapatdinamika és a közös célkitűzések tekintetében.

Egy nap, amikor a csapat egy nehezebb mászásra készült, Nóra észrevette, hogy a csapattagok közötti kommunikáció hiányosságai és az egyéni érdekek ütközése akadályozza a közös siker elérését. A következőket mondta a többieknek: – Szükségünk van egy stratégiára, amely összehoz minket, és segít áthidalni a különbségeinket. Mit szólnátok, ha mindenki megosztaná, mi motiválja a mászásban, és hogyan tudnánk támogatni egymást?

A Nóra által összehívott megbeszélés során a csapattagok rájöttek, hogy bár különböző okokból másznak, közös a céljuk: a csúcs elérése, egymás biztonságát garantálva.

A gyakorlatban való alkalmazás

1. Közös célkitűzések meghatározása: Nóra segítségével a csapat konkrét célokat tűzött ki. Garantálni akarták mindenki biztonságát és azt szerették volna, hogy mindenki felérjen a csúcsra.

2. Szerepek és felelősségek kiosztása: Minden csapattagnak külön szerepet és feladatot adtak, az egyéni erősségeiket figyelembe véve. Így lett közöttük térképolvasó, elsősegélyt ellátó, életmentő felszereléseket szállító, helyismerettel rendelkező idegenvezető, idegen nyelvet minimálisan megtanuló.

3. Rendszeres kommunikáció és visszajelzés: A csapat rendszeres találkozókat tartott, ahol megoszthatták a tapasztalataikat, aggályaikat, és visszajelzést adhattak egymásnak a folyamat során.

4. Csapatépítő tevékenységek: Nóra szervezett különféle csapatépítő programokat (például kötélpályák és bizalomépítő gyakorlatok), amelyek megerősítették a csapatszellemet és az egymásba vetett bizalmat.

Nóra és a hegymászó csapat története rávilágít arra, hogy a sikeres csapatok mögött álló erő a közös célok meghatározásában, az egyéni erősségek kihasználásában, valamint az állandó kommunikációban és a csapatépítő tevékenységekben rejlik. A csoportdinamika megértése és a csapatszellem erősítése kulcsfontosságú a közös siker eléréséhez, anélkül, hogy az egyének elveszítenék saját identitásukat vagy céljaikat. Nóra története inspiráló példa arra, hogyan lehet pozitív változást hozni a csoportdinamikákban, és hogyan erősíthető a csapatszellem a közös célok és az egymás iránti tisztelet jegyében.

8. Digitális nyomás

Szabadulj ki a digitális kötelékekből! Élj át valódi élményeket és építs mély emberi kapcsolatokat! Ne hagyd, hogy a digitális eszközök állandó jelenléte elvonja figyelmedet azokról az értékes pillanatokról, amelyek leglényegesebbek számodra!

Szituáció: A családi étkezések újraértékelése

Kata, a 38 éves anya, egy este, amikor éppen a gyerekei és férje mellett ült az asztalnál, de mindenki csak a saját képernyőjére figyelt, rádöbbent, hogy valami nagyon hiányzik. A digitális eszközök elvonták a figyelmüket, és a családi étkezések már nem hozták össze őket úgy, mint régen. Egy régi, vidám családi vacsoráról készült fénykép látványa késztette a változtatásra.

– Emlékeztek erre a vacsorára? Mindig milyen jókat beszélgettünk! – kezdte Kata, miközben a képet mutatta a családjának.

A férje, Péter, és a gyerekei, Panna és Máté is egyetértettek abban, hogy hiányzik nekik ez a közelség. Kata javaslatot tett: – Mit szólnátok, ha egy hétig kipróbálnánk, hogy étkezések alatt nem használjuk a telefonokat?

A család beleegyezett, bár kezdetben bizonytalanok voltak. Az első néhány napban nehéz volt mindenkit meggyőzni arról, hogy tegye félre az eszközeit, de Kata kitartott. Bevezettek egy „témajavaslatok dobozt”, amelyből mindenki húzhatott beszélgetési témát az étkezések alatt. A közös ételkészítés és a heti különleges vacsora estek is hozzájárultak ahhoz, hogy mindenki jobban várja az együtt töltött időt.

A gyakorlatban való alkalmazás

1. Digitális eszközök nélküli étkezések: Az első néhány alkalommal ez kihívást jelentett, de hamarosan mindenki megszokta, és élvezni kezdték a zavartalan együttlétet.

2. Témajavaslatok doboz: Ahhoz, hogy a beszélgetések élénkek és érdekesek maradjanak, Kata egy dobozba írt témajavaslatokat készített, ahonnan az étkezések kezdetén bárki húzhatott egyet. Ez új dinamikát hozott az étkezésekhez, és lehetőséget adott minden családtag számára, hogy megossza gondolatait, érdeklődési körét vagy éppen a napját.

3. Közös ételkészítés: Kata arra is ösztönözte a családját, hogy mindenki vegyen részt az ételkészítés folyamatában, kiválasztva a feladatokat az érdeklődésük és koruk alapján. Ez közösségi tevékenységgé tette az étkezésekhez vezető előkészületeket, és a gyerekeknek is lehetőséget adott, hogy büszkék legyenek a saját hozzájárulásukra.

4. Hetente egyszeri különleges vacsora: Végül, Kata bevezetett egy hetente egyszeri „különleges vacsorát”, ahol a család egy új receptet próbált ki együtt, vagy tematikus estéket szerveztek (például olasz ételekkel). Ezek az alkalmak különösen izgalmasak voltak a gyerekek számára, és mindenki örömmel vett részt az előkészületekben és a tálalásban.

A változás fokozatosan következett be. A digitális detox végére Kata családja újra felfedezte az együtt töltött idő értékét. Az étkezések ismét nevetésekkel és beszélgetésekkel teltek, mélyítve a családi kötelékeket. Kata sikeresen újraértelmezte a családi étkezések jelentőségét, megmutatva, hogy a változás lehetséges és mélyen kifizetődő.

9. Döntésképtelenség

Hogyan akadályoz a döntésképtelenség mindennapi tevékenységedben és nagyobb, sőt akár egész életedre kiható választásaidban? Miért nem tudod teljes mértékben kihasználni a benned rejló potenciált és élvezni az életet?

Szituáció 1.: Zsófia és az egyetemi dilemma

Zsófia, egy 18 éves végzős gimnazista, szembesült élete egyik legnagyobb kérdésével: melyik egyetemet válassza? Rengeteg lehetőség állt előtte, de a döntésképtelenség megakadályozta abban, hogy bármilyen irányba is elinduljon. A bőség zavara miatt Zsófia szorongásban élt, attól félve, hogy rossz döntést hoz. Az alábbi párbeszéd zajlott le Zsófi és édesanyja között:

– Miért stresszelsz ennyire ezen, Zsófi?

– Mert ha rossz döntést hozok, az befolyásolhatja az egész jövőmet. Nem akarom elrontani.

– De ha nem hozol döntést, az is egy döntés. Mi lenne, ha megpróbálnád szűkíteni a lehetőségeidet és lépésről lépésre haladnál?

Ezen a ponton Zsófia rájött, hogy a döntésképtelenség csak további szorongást szül, és elhatározta, hogy aktív lépéseket tesz a helyzet megoldása érdekében.

A gyakorlatban való alkalmazás

1. Lehetőségek szűkítése: Zsófia listát készített az összes lehetséges egyetemről, majd prioritások alapján szűkítette azokra az intézményekre, amelyek a legjobban megfeleltek az érdeklődési köre és a későbbi karrierje szempontjából.

2. Információgyűjtés: Minden egyetemről részletes információt gyűjtött, beleértve a tanterveket, a campus életet, és beszélt jelenlegi hallgatókkal és már lediplomázottakkal.

3. Döntési kritériumok meghatározása: Kiválasztotta a számára legfontosabb szempontokat (például szakirány minősége, elhelyezkedés, költségek), és ezek alapján rangsorolta az opciókat.

4. Konzultáció és visszajelzés: Beszélt tanáraival, családjával és barátaival, hogy külső nézőpontot kapjon, ami segített tisztázni a gondolatait és megerősíteni a döntését.

5. Döntés meghozatala: Végül Zsófia elkötelezte magát egy döntés mellett, tudva, hogy nincs „tökéletes” választás, csak olyan, ami a legjobban illeszkedik a jelenlegi céljaihoz és értékeihez.

Zsófia története rávilágít arra, hogy a döntésképtelenség által okozott bénultság megtörhető azáltal, hogy aktív lépéseket teszünk a lehetőségeink feltérképezése és szűkítése érdekében. A tudatos és informált döntéshozatal folyamata csökkenti a szorongást és növeli az önbizalmat is, hiszen érzékeljük, hogy képesek vagyunk irányt venni az életünkben.

Szituáció 2.: András és az újrakezdés

András, az 50 éves marketing szakember élete egy váratlan fordulatot vett, amikor elveszítette a stabilnak hitt állását egy nagyvállalatnál. Ez a változás mély válságba sodorta, és két út állt előtte: marad az ismert, biztonságos területen, vagy megvalósítja régi álmát, és saját vállalkozást indít. Ebben a döntési helyzetben felesége, Erika volt a legnagyobb támasza.

Egy esti beszélgetés során Erika szóba hozta a lehetőséget:

– Mi a terved, András? Bizonytalannak tűnsz.

– Igen, képtelen vagyok dönteni. Félek, ha rossz úton indulok el, az visszafordíthatatlan következményekkel jár az én koromban.

– De mi lenne, ha megfordítanád a helyzetet? Gondolj a saját vállalkozásra, mint egy lehetőségre, hogy valami újat próbálsz ki, amit mindig is szerettél volna.

András Erika bátorítására úgy döntött, hogy lépéseket tesz a változás felé. Először is, részt vett egy online vállalkozói kurzuson, hogy jobban megértse, mire van szüksége egy sikeres üzlet elindításához. Ezután szakmai tanácsadóval is találkozott, aki segített neki tisztázni üzleti ötletét és megfogalmazni egy üzleti tervet. András rájött, hogy a marketingben szerzett évtizedes tapasztalata és a közösségi média iránti szenvedélye tökéletes alapot nyújt egy online marketing ügynökség elindításához.

A gyakorlatban való alkalmazás

1. Önvizsgálat: András időt szánt arra, hogy átgondolja, mi teszi őt igazán boldoggá és melyik karrierút felelne meg leginkább az érdeklődésének és értékeinek.

2. Kockázatértékelés: Listát írt a lehetőségekről, beleértve a saját vállalkozás indításának előnyeit és kockázatait, és mérlegelte a pénzügyi és életmódbeli változásokat.

3. Tanulmányozás és képzés: András utána nézett, milyen készségek és képesítések szükségesek az új területen, majd online kurzusokon és workshopokon vett részt.

4. Hálózatépítés: Kapcsolatba lépett egy szakmai tanácsadóval, továbbá olyan emberekkel is, akik már sikeresen váltottak karriert vagy saját vállalkozást indítottak, hogy tanácsokat és visszajelzéseket kaphasson.

5. Kis lépések: András nem azonnal dobta bele magát a mélyvízbe. Először mellékprojektként kezdte el az új vállalkozását, miközben részmunkaidős állást vállalt az anyagi biztonság megőrzése érdekében.

András története azt mutatja, hogy sohasem késő új irányt venni az életben, még 50 évesen sem. A döntésképtelenség leküzdése és a változás felé való nyitottság lehetőséget ad arra, hogy újraértékeljük, mi az, ami valóban fontos számunkra, és hogy bátran kövessük a szenvedélyünket. András megtanulta, hogy kis lépésekben haladva, megfelelő tervet készítve könnyebb döntéseket hozni és változtatni. Így teljes mértékben kihasználhatja képességeit és élvezheti élete új fejezetét.

10. Életegyensúly megteremtése

Hogyan alakíts ki egyensúlyt a munka és a magánélet között?

Szituáció: Balázs és az élet

Balázs, egy 40 éves informatikai vezető, észrevette, hogy a munkahelyi kötelezettségei egyre inkább átveszik az irányítást az élete felett. Hosszan túlórázott az irodában és még otthon is a munkájával foglalkozott, ami miatt kevés ideje maradt a családjára és a saját érdeklődési körére. Egy estén, amikor kislánya megkérdezte, miért nincs soha ideje játszani vele, Balázs rádöbbent, hogy változtatnia kell az életmódján. Balázs felesége, Mária ezt szóvá is tette: