részlet

A fordítás az alábbi kiadás alapján készült:

Dr. Josh Axe: Eat Dirt – Why Leaky Gut May Be the Root Cause of Your Health Problems and 5 Surprising Steps to Cure It. 2016,
HarperCollins Publishers, 195 Broadway, New York, NY 10007, USA

Published by arrangement with Harper Wave,
an imprint of HarperCollins Publishers.

Copyright © 2017 by dr. Josh Axe

All rights reserved.

Hungarian translation © Tóth Szabolcs, 2023

Hungarian edition© Jaffa Kiadó, 2023

Minden jog fenntartva!

Fordította Tóth Szabolcs

Borítóterv Németh Károly, Relatív

Tipográfia Somogyi Dominika

Szerkesztő Rubin Eszter

Felelős szerkesztő Schultz Judit

Felelős kiadó Rados Richárd

ISBN 978 963 475 845 7

A könyvben található információk nem helyettesítik az orvosi tanácsadást, és alkalmazásuk az olvasó felelőssége. A szerző és a kiadó nem vállal felelősséget egyetlen, a könyvben szereplő bármely javaslat követése miatt esetlegesen bekövetkező sérülésért vagy más egészségügyi problémáért. Minden egészségi problémájával forduljon orvoshoz!

Elektronikus változat

eKönyv Magyarország Kft.

www.ekonyv.hu

Készítette Ambrose Montanus

Ezt a könyvet
az Axe Nation közösségnek ajánlom
– azoknak a bátor harcosoknak,
akik mindig mellettem állnak,
és segítenek terjeszteni azt az üzenetet,
hogy az étel maga az orvosság.

Tartalom

Bevezető

Első rész: Miért szenvedünk?

1. A rejtett járvány

2. Az áteresztő belek alapjai

3. Az immunitás-kapcsolat

4. A piszok jó

Második rész: A belek egészségének 5 fő tényezője

5. Az vagy, amit megeszel

6. Fertőtlenített nemzet

7. A kényelem ára

8. Stresszes életünk

9. Begyógyszerezett nemzet

10. A piszok jó program

Harmadik rész: Gyógyulj a béltípusodnak megfelelően

11. Az egész test meggyógyítása

12. A candida bél meggyógyítása

13. A stresszes bél meggyógyítása

14. Az immun bél meggyógyítása

15. A savas bél meggyógyítása

16. A toxikus bél meggyógyítása

Negyedik rész: Receptek

17. Receptek az otthonodnak és a szervezetednek

A piszok jó tisztítószerek

A piszok jó szépségápolási termékek

A piszok jó receptek

Candida bél receptek

Stresszes bél receptek

Immun bél receptek

Savas bél receptek

Toxikus bél receptek

Vegán receptek az áteresztő bél szindróma gyógyításához

Források

Köszönetnyilvánítás

Irodalomjegyzék

Tárgymutató

A szerzőről

Bevezető

24 évesen épp orvosi tanulmányaimat végeztem, mellette pedig dietetikusként tevékenykedtem Floridában, Orlando környékén, amikor telefont kaptam otthonról. A mamám, Winona keresett zaklatott állapotban.

– Mi a baj, anya? – kérdeztem.

– Kiújult a rákom – felelte zokogva.

A szívem majd kiugrott a helyéről, és újra hetedik osztályosnak éreztem magam, amikor az orvosok közölték, hogy a mamámnak negyedik stádiumú mellrákja van, ami átterjedt a nyirokcsomóira is. Ez anno nemcsak engem taglózott le teljesen, hanem az összes ismerősét is. 41 évesen ő volt az iskolai tornatanárom, valamint úszásoktatással is foglalkozott. Mindenki szemében ő volt a fittség és az egészség tökéletes megtestesítője.

Nem sokkal a diagnózist követően levették a bal mellét, és négy kemoterápiás kezelésen is átesett, amik után a gyengeségtől napokig képtelen volt felkelni az ágyból. Fájdalmas volt látni, milyen pocsékul érezte magát a kemó után. Emlékszem, egyik nap a fürdőben vettem észre, hogy csomókban hullik a szőke haja. Gyakorlatilag húsz évet öregedett néhány hét leforgása alatt.

Szerencsére hónapokkal később gyógyultnak nyilvánították, de az egészségi állapota továbbra is folyamatosan romlott. Még azután is pocsékul érezte magát, hogy visszatért a munkájához. Mindennap délután fél 4-kor hazajött, és vacsoráig aludt. Együtt ettünk ugyan, de közben alig bírt ébren maradni, és utána vissza is feküdt aludni. Amikor elmesélte az orvosának, hogy képtelen egyszerre feleség, anya és tanár is lenni, antidepresszánst írtak fel neki.

Depressziós és kimerült – tizenéves koromban kizárólag ilyen állapotban láttam. Folyamatosan attól rettegett, hogy a rákja ki fog újulni.

Tíz évvel később pedig meg is történt.

Zaklatott hangja gyorsan visszarántott a jelenbe.

– Az onkológusom azt mondta, hogy 2,5 centis daganatot találtak a tüdőmben. Azonnal meg akar műteni, és elkezdeni a sugárkezelést, meg a kemoterápiát.

Igyekeztem bátorítani, amennyire csak tudtam.

– Ne aggódj, a tested meg tud gyógyulni – mondtam. – Egyszerűen csak nem szabad tovább táplálnunk a rákos sejteket, és le kell ásnunk a betegség kiváltó okáig.

Őszintén hittem benne, hogy helyre lehet állítani az egészségét – ehhez azonban az egész testét kezelésbe kellett vennünk.

Másnap hazarepültem, hogy közösen összeállítsunk egy egészségjavító programot. Ennek részeként pedig arra kértem, hogy meséljen a diagnózist megelőzően tapasztalt tüneteiről.

Felsóhajtott, és elkezdte sorolni.

– Továbbra is depressziós vagyok. Amikor pedig néha-néha sikerül átaludnom az éjszakát, akkor is fáradt vagyok másnap. – Olyan tünetekről is beszámolt, amelyek különféle ételérzékenységekre utaltak. Emellett pedig még pajzsmirigy-alulműködést is diagnosztizáltak nála.

Ezek mindegyike aggasztó volt, de az utolsó tünete döbbentett meg igazán. Amikor ugyanis az emésztési szokásairól kérdeztem, elárulta, hogy már legalább tíz éve átlagosan csupán hetente 1-2 alkalommal van széklete.

– Úristen, anya – mondtam döbbenten –, miért nem beszéltél erről már korábban az orvosoddal?

– Azt hittem, ez normális – felelte meggyötört arccal.

Megfogtam a kezét, és próbáltam megnyugtatni.

– Anya, ez valójában remek hír. Egyértelműen javítani tudunk ugyanis az emésztéseden, és ez már önmagában is hatalmas javulást fog hozni a közérzetedben. – És remélhetőleg segíthet a rák leküzdésében is, gondoltam magamban.

Meséltem neki az áteresztő bél szindrómáról – egy olyan betegségről, ahol a bélfal megnyílik, így a mikrobák és az ételrészecskék kijuthatnak az emésztőrendszerből, gyulladásos immunreakciót idézve elő –, és arról is, hogy ez milyen veszélyeket rejt magában. Elmondtam, hogy szerintem ez okozza a szorulását, valamint számos más problémáját is, és azonnal tennünk kell ellene.

– Képesek leszünk rá – mondtam neki, majd együtt kimentünk a konyhába. Előszedtem egy fekete szemeteszsákot, és elkezdtem kinyitogatni a konyhaszekrényt. – Újrakezdünk mindent az alapoktól; mostantól nem eszel semmi olyasmit, ami dobozban kapható.

Közösen kidobtuk az összes feldolgozott ételt, amit csak a szekrényben találtunk:

az összes dobozos gabonapelyhet (azt hitte, ezek egészségesek),

a dobozos gyümölcsleveket, amelyekről azt hirdetik ugyan, hogy „90%-ban valódi gyümölcslevet tartalmaz”, de valójában almalé-koncentrátumból készülnek, és olyan „természetes” ízesítőszereket adnak hozzá, amelyekben az égvilágon semmi természetes sincs,

a chipseket és kekszeket, amelyek nátrium-glutamátot és génmódosított kukoricát tartalmaznak,

a müzliszeleteket, amelyekben magas fruktóztartalmú kukoricaszirup, mesterséges színezékek és szójafehérje található,

a salátaönteteket, amelyek mesterséges sűrítőanyagokból, emulgeálószerekből és hidrogénezett olajokból állnak,

az erősen finomított kristálycukrot és finomlisztet.

Ezután nekiestünk a hűtőnek, és megszabadultunk a fűszerkeverékektől, mártásoktól, margarintól, kávétejszíntől, majonéztől, valamint az olyan alapvető élelmiszerektől is, mint például a fölözött tej és a feldolgozott sajtok. Összességében egy hatalmas zsáknyi feldolgozott ételt dobtunk ki.

Ezt követően elmentünk egy egészséges ételekkel foglalkozó üzletbe, és a sorok közt végigsétálva elmagyaráztam, milyen típusú ételeket kellene ennie ahhoz, hogy támogatni tudja a testét a rákos sejtek leküzdésében. Összeszedtünk organikus zöldségeket és bogyós gyümölcsöket, vadlazacot, szabad tartású csirkét, valamint „egészséges” alapanyagokat a kamrájába – azaz a lehető legkevesebb összetevőt tartalmazó és legkevesebb feldolgozási eljáráson átesett, organikus alapanyagokat. Ezután egy másik üzletben különféle kiegészítőket szereztünk be: kurkumát, immunerősítő gombákat, D3-vitamint, és esszenciális tömjénolajat.

Ekkoriban járt a csúcsán az antibakteriális őrület, és úgy tűnt, szinte minden létező termék – a tisztítószerektől a fogkrémeken át egészen a hétköznapi ceruzákig – hozzáadott antibakteriális összetevőket tartalmazott. A tudósok már elkezdték ugyan felhívni rá a figyelmet, hogy a túlzásba vitt antibiotikumok miatt egyes vírustörzsek rezisztenssé válhatnak, a túlságosan steril környezet pedig káros hatással lehet az immunrendszerünkre, de ezek az információk még nem jutottak be elég mélyen a köztudatba. Ám a mindennapi munkám során én folyamatosan szembesültem ezekkel a problémákkal. Évek óta szemtanúja voltam, milyen károkat okozhatnak az antibiotikumok és a „higiénikus” kemikáliák.

Mivel a problémát részben a túlzott tisztaság jelentette, meg voltam győződve róla, hogy a megoldást ennek az ellentéte jelenti, vagyis az, ha „bepiszkolódunk”. Tudatosan újra és újra ki kell tennünk magunkat a piszok jelentette „mikroterhelésnek” – olyan baktériumoknak, vírusoknak és más mikrobáknak, amelyek természetes immunerősítőként szolgálhatnak –, hogy helyreállítsuk és megerősítsük azokat a hasznos baktériumokat, amelyek kipusztultak a szervezetünkből a környezetünkben túlburjánzó antibakteriális termékek hatására. Hogy teljesen újratanítsuk az immunrendszert, miként védje meg magát túlpörgés nélkül.

Hogy ne féljünk egy kis piszoktól, tudatosan kövessük a természet ritmusát, és értékeljük a minket körülvevő gyógyító erőket.

Így aztán a mamám gyógyító programjának kezdéseként egyből bele is vágtam a piszokba. Orvosi tanulmányaim során komoly érdeklődés alakult ki bennem a probiotikumok iránt. Ezek olyan kiegészítők és ételek, amelyek bőségesen tartalmaznak egészséges mikroorganizmusokat, baktériumokat, gombákat és élesztőt, ezzel segítve a bélmikrobiom természetes egyensúlyának helyreállítását. Az általam talált egyik legegyedibb és legérdekesebb tanulmány a termőföldben található mikroorganizmusokra fókuszált, azokra az alapvető mikrobákra, amelyek gyakran hiányoznak az emberi szervezetből. A mamámnak ezért egyből előírtam egy olyan probiotikum szedését, amely talajlakó élőlényeket (soil-based organism – SBO) tartalmazott – ezekről úgy tartják, hogy fokozzák a tápanyagok felszívódását, meggátolják a bakteriális túlburjánzást és javítják a bélműködést.

Ezután elkezdtem más olyan módszereken agyalni, amelyekkel a mamám „bepiszkolhatja magát”. Gyerekkorában imádott lovagolni, ezért most elkezdett újra istállóba járni, rendszeresen lovagolt (eközben belélegezte a földet), és lovakat etetett. Ellátogattunk továbbá egy termelői piacra – itt olyan organikus, helyben termelt alapanyagokat lehetett kapni, amelyek kevesebb mint 15 km-t utaztak a farmtól a piacig. A zöldségek tele voltak antioxidánsokkal, és még földdarabok lógtak a gyökereikről. Megtanítottam a mamámat arra is, hogyan készíthet zöld italokat spenótból, zellerből, uborkából, korianderből, lime-ból, zöld almából és szteviából. Naponta szedett továbbá olyan étrend-kiegészítőket, amelyek kiváló minőségű gyógynövény-kivonatokat tartalmaztak. Folyamatosan ivott csontlevest is. Ez igazi életelixír, amely a csirke, marha, bárány, illetve hal csontjaiból és belső szerveiből készül – azokból a részekből, amelyeket korábban hulladéknak tekintettek, mivel nem voltak tisztában vele, milyen kiváló kollagén-, glutamin- és más tápanyagforrásként szolgálnak a bélfal gyógyulásához és megszilárdításához. Mindennap sok időt töltött a kertjében is ásással, valamint egyszerűen csak csendes merengéssel és hálaadással.

Nagyon büszke vagyok a mamámra, ugyanis rendkívül precízen betartotta az étrenddel és életmóddal kapcsolatos ajánlásaimat, valamint természetes kezeléseken – például nyirokmasszázs és kiropraktika – is részt vett. A következő hónapok során számos pozitív változást figyelt meg az egészségében: megszűnt a szorulása, és naponta volt már széklete; emelkedett az energiaszintje; megszűntek a pajzsmirigyproblémái; leadott tíz kilót; nem érezte magát depressziósnak; sokkal boldogabb volt, mint korábban valaha is.

Amikor négy hónappal később CT-vizsgálatra ment, a sebész értetlenül állt az eredményei előtt. A laboreredménye ugyanis nem csupán javult, de a rákmarkerei is drámai csökkenést mutattak.

– Ez rendkívül szokatlan – mondta meglepetten az onkológus. – Nem gyakran tapasztalunk olyat, hogy egy rákos daganat zsugorodni kezd. – Ezzel szemben a mamám legnagyobb tumorja 52%-kal lett kisebb.

Ezt látva az onkológus arra bátorította, hogy folytassa tovább, amit eddig csinált, „mivel bármi legyen is az, egyértelműen hatásos”. Az orvosok úgy döntöttek, hogy elhalasztják a műtétet, a mamám pedig rendkívül boldog volt amiatt, hogy nem kell újra kés alá feküdnie.

Igyekszem nagyon egyértelműen fogalmazni: a rák az egyik legextrémebb betegség, amivel valaha is szembenézhetünk. Soha nem állítanám, hogy a programom „kigyógyította” a mamámat a rákból. Egy ilyen esetnél számtalan más tényező is szerepet játszhat, ráadásul ő maga is rendkívül precízen betartotta az útmutatásomat és az orvosai utasításait. Az utóbbiak viszont egyáltalán nem voltak átfedésben az étrenddel és életmóddal kapcsolatos változtatásaival. Meglátásom szerint ezeknek a tényezőknek az összessége vezetett oda, hogy a mamám még napjainkban is – több mint húsz évvel az első mellrákját és egy évtizeddel a második diagnózist követően – boldogan élvezheti az életmódváltása gyümölcsét.

Körülbelül hét évvel a mamám második diagnózisát követően a szüleim nyugdíjba mentek, és elköltöztek egy floridai tó mellé. Új barátaikkal még ma is imádnak vízisízni és túrázni. A mamám számtalanszor vett részt velem 5 km-es futóversenyeken, ahol 2. és 3. helyet is sikerült már elérnie a korcsoportjában! Sugárzik belőle az életerő, és duzzad az energiától. Szinte minden egyes találkozásunkkor megemlíti, mekkorát javult azóta az egészsége. Elmondása szerint jobban érzi magát a hatvanas éveiben járva, mint anno a harmincas éveiben!

BÓNUSZ: Ha kíváncsi vagy a részletes étrendre, a kiegészítők listájára és az életmódbeli tanácsokra, amelyeket a mamám követett a gyógyulását megelőzően, ingyen letöltheted az alábbi címről: www.draxe.com/healing-plan-bonus (angol nyelven)

El sem tudom mondani, milyen hálás vagyok a mamám kiváló egészségi állapotáért – ő volt, és mindig is ő marad a legfőbb inspirációm. Annak a fájdalommal és agóniával teli időszaknak a hatására, amikor először diagnosztizáltak nála mellrákot, döntöttem az orvosi hivatás mellett. Az a csoda pedig, hogy segíthettem az áteresztő bél szindrómája meggyógyításában – és ezáltal a pajzsmirigy-alulműködése, a krónikus fáradtsága, a depressziója és a rákja leküzdésében –, még egyértelműbbé tette, hogy mi is a valódi küldetésem doktorként. Az ő elképesztő átalakulása tökéletesen szimbolizálja, milyen hihetetlen gyógyító erővel bírhat a testünk, ha első lépésként helyreállítjuk a beleink egészségét.

Az általa követett protokoll ugyanaz, mint amit több ezer páciensemnél is alkalmaztam már, valamint ez jelenti A piszok jó program alapját is. Őszintén hiszek benne, hogy ezzel a megközelítéssel fantasztikus javulást érhetünk el nemzetünk általános egészségi állapotában – és ezt a küldetést nem lehet elég korán elkezdeni, ugyanis a háttérben már jelenleg is küzdenünk kell az áteresztő bél szindróma jelentette járvánnyal.

A járvány

Habár az „áteresztő bél” kifejezés kapcsán jellemzően továbbra is szkepticizmussal és kétkedő mosolyokkal találkozhatunk a médiában és az orvosi közösségben, az állapot pontosabb elnevezése – „megnövekedett bélpermeabilitás” – már több mint 100 éve jól dokumentáltan jelen van az orvosi szakirodalomban, és manapság az autoimmun betegségek egyik alapvető kockázati tényezőjének tekintik. Ennek a pusztító állapotnak az előfordulási gyakorisága egyértelműen növekszik, és ezzel együtt megfigyelhető az elmúlt évtizedben az autoimmun betegségek arányának emelkedése is. Az 1-es típusú cukorbetegség – egy olyan betegség, amely igazoltan összefügg az áteresztő belekkel – előfordulási gyakorisága már csupán az 1998 és 2008 közti időszakot vizsgálva is világszerte közel 40%-kal emelkedett.1 Becslések szerint napjainkban 50 millió amerikai – vagyis közel minden hatodik ember – autoimmun betegségektől szenved. A különféle autoimmun betegségek száma közel százra növekedett, valamint további negyven betegségről szintén azt gyanítják, hogy autoimmun eredetű.2 És miközben a kutatók továbbra is azon fáradoznak, hogy meghatározzák a betegségekben szerepet játszó pontos mechanizmusokat, a funkcionális orvoslás hívei megfigyelték, hogy számos különálló egészségbeli kondíció – mint például az allergiák, az asztma, az ételérzékenységek, az emésztési panaszok, az artritisz, a pajzsmirigyproblémák, még az olyan elképesztően nehezen kezelhető állapotok is, mint a krónikus fáradtság és az autizmus – jelentősen enyhíthető vagy akár teljesen meg is szüntethető egy áteresztő bél protokoll alkalmazásával.

Nemzetünk jelenleg egy lappangó járvány peremén egyensúlyoz. Túl sokáig tekintettük egyértelmű adottságnak az emésztőrendszerünk egészségét, miközben megvontuk tőle a valódi tápanyagokat, és a toxikus szintig túlterheltük feldolgozott ételekkel, cukorral, környezeti kemikáliákkal, stresszel és fertőtlenítőszerekkel. Azt hittük, az emésztőrendszerünk kizárólag az ételt alakítja át energiává, segít szabályozni az anyagcserénket, és megszabadít a hulladékanyagoktól. Egyértelműen kijelenthető azonban, hogy ez a szemléletmód teljességgel hiányos, figyelmen kívül hagy ugyanis egy alapvető igazságot: a beleink nem csupán ételfeldolgozó központként funkcionálnak, hanem valójában ők jelentik egészségünk legfőbb központját és letéteményesét is.

Védelmi vonalaink megszilárdítása

Az áteresztő belek tünetei zavarba ejtően változatosak lehetnek:

Fáradtnak és lomhának érzed magad.

Gyakran szenvedsz emésztési zavaroktól, gyomorégéstől, puffadástól és szelektől.

Érzékennyé válsz bizonyos ételekre – olyanokra, amelyek korábban éveken (vagy akár évtizedeken) át nem okoztak semmiféle problémát.

Tartós „agyi ködtől” szenvedsz – egy olyan állapottól, amely homályos memóriával és fókuszálási nehézségekkel jellemezhető.

Változásokat tapasztalhatsz a bőrödön – ilyenek például a szem körüli sötét karikák, valamint a gyulladásos bőrbetegségek (például ekcéma, pikkelysömör és akné).

Ha ez az állapot tartós marad, akkor súlyosabb betegségek is kialakulhatnak: krónikus fáradtság, mellékvese-kifáradás és letargia. Bénító fájdalom és artritisz. Számtalan veszélyes emésztőszervi állapot, mint amilyen a gyulladásos bélbetegség. Autoimmun betegségek, mint a Hashimoto-kór. Esetenként rendkívül ijesztő és megmagyarázhatatlan, életveszélyes betegségek.

Ha még soha nem hallottál az áteresztő belekről, és nem voltál tisztában az összefüggésekkel, akkor lehetséges, hogy éveken át küzdöttél a különféle tünetekkel és állapotokkal, próbálva enyhülést találni az allergológusod, kardiológusod, reumatológusod, endokrinológusod, neurológusod – vagy akár pszichológusod – bevonásával. Ennyi különálló tünet, és közben mégis mind csupán egyetlen okra lenne visszavezethető? Lehetséges, hogy valóban ennyire egyszerű a megoldás? Ha pedig valóban ilyen gyorsan és drámaian emelkedik ezeknek az állapotoknak az előfordulási gyakorisága, akkor mégis hogyan tudnánk megóvni magunkat tőlük?

Szerencsére a megoldás ott rejlik a kezünk között – valamint a konyhánkban, a farmunkon, a kertünkben. Piszkot kell ennünk.

A piszok jó módszer

Habár az áteresztő belek hatásai pusztítók lehetnek, a megoldási lehetőségek egyszerűek, hozzáférhetők, és széles körben rendelkezésre állnak mindannyiunk számára.

Ebben a könyvben bemutatok mindent, amit sikerült megtanulnom az áteresztő belekről, valamint arról, hogy miként lehet kigyógyulni ebből az állapotból. Ki fogok térni az áteresztő bél szindróma kialakulására és fejlődésére. Megvizsgáljuk a kockázati tényezőit, valamint azt is, hogy miként válhatott a különféle betegségek és diszfunkciók legfőbb kiváltó okává az USA-ban és világszerte. Arra is kitérek, miként tudod meghatározni, hogy szenvedsz-e áteresztő belektől, és hogyan tudod megóvni magadat és a családodat ettől az állapottól – akár most azonnal.

A könyvben bemutatott módszerek segítségével ki tudsz alakítani egy olyan személyre szabott protokollt, amellyel meggyógyíthatod a beleidet, enyhítheted a gyulladást, javíthatod az immunrendszered diszfunkcionális működését, és radikálisan jobbá teheted az egészségi állapotodat – rövid távon és az egész életed során egyaránt. A könyvben szereplő stratégiák alkalmazásával nem csupán szignifikánsan csökkentheted a betegség kialakulásának kockázatát, de az alábbi pozitív változásokat is tapasztalhatod magadon:

növekvő energiaszint

helyreállt emésztés

ragyogó, egészséges bőr

tiszta orrmelléküregek, ritkább allergiás tünetek

fájdalommentes ízületek

mentális éberség és fókusz

javuló testkép és magabiztosság

gyorsabb anyagcsere (és alacsonyabb testsúly)

jobb hormonális egyensúly

ritkább érzelmi hullámzások.

Az 1. részben megvizsgálom az áteresztő belek lappangó járványának okait. Kitérek a betegség jeleire és tüneteire, kialakulására és súlyosbodására, valamint arra is, hogy miért tartják számos rendkívül gyakori és súlyos állapot kiváltó okának. (Az 1. fejezet végén található kvíz segítségével te is felmérheted, nálad mekkora a kockázata az áteresztő bél kialakulásának.) Bemutatom rejtélyes belső világunk – a mikrobiomunkat alkotó több milliárd bakteriális sejt – működését, valamint azt is, hogy miért csak mostanság kezdjük jobban megismerni, milyen szerepet is játszik a testi és mentális egészségünk fenntartásában. Kitérek arra is, miként veszélyeztetjük az egészséges baktériumaink létét az életmódunkkal és a környezeti toxinokkal, feltárva ennek során az összefüggést az áteresztő belek és az autoimmun betegségek növekvő gyakorisága között. Az 1. részt a legígéretesebb megoldás bemutatásával zárom: ideje leszámolni számos fertőtlenítős, antibakteriális, túlságosan „tiszta” modern szokásunkkal. Mindennapi életünk néhány egyszerű szokásához történő visszatéréssel képesek lehetünk megóvni a hasznos baktériumainkat és erősíteni az immunrendszerünket. Ki fogok térni arra is, hogy bizonyos ősi szokások, amelyek egyáltalán nem tűnnek sterilnek, valójában miként segítettek fenntartani immunrendszerünk erejét évezredeken keresztül. Bemutatom továbbá, hogy kényelmes modern életünk – a hűtőszekrény használata, a mezőgazdaság iparosodása, a mindennapos zuhanyzás –, valamint a túlzásba vitt antibiotikumok és a csírák elleni értelmetlen háborúnk további fegyverei miként tettek sebezhetővé minket a betegségekkel szemben. Végezetül pedig feltárom, hogy a „piszok” – átvitt értelemben és szó szerint egyaránt – hogyan képes helyreállítani a bélfalak egészségét. A bélfal jelenti ugyanis az immunrendszerünk legelső védelmi vonalát. Ha odafigyelünk az egészségére, akkor táplálni fog minket azáltal, hogy csupán a mikrotápanyagok megfelelő mértékét engedi át, miközben ellenállónak bizonyul a patogének támadásaival szemben.

A 2. részben részletesen végigveszem azt az öt modern „fejlesztést”, amelyek célja bár az emberek egészségének megóvása volt, de valójában csak sebezhetővé tettek minket pontosan azokkal a betegségekkel szemben, amelyek elkerülésére megalkották őket. Bemutatom, hogy a modern ételek, a környezeti toxinok, a túlzott stressz, a túlzásba vitt fertőtlenítés és a gyógyszerek miként fokozták túlzott mértékben a testünkre ható toxikus terhelést, védtelenné téve a valódi fenyegetésekkel szemben – mint amilyenek az antibiotikum-rezisztens mikrobák, a halálos vírusok, a természetes allergének és a saját genetikánkban rejlő kockázatok. Kitérek rá, hogy a mindennapi életünk milyen egyszerű és kellemes változtatásaival lehet kezelni és visszafordítani ezeket a kritikus tévedéseket. Ezek a módosítások nem csupán meggyógyíthatják áteresztő beleinket és javíthatják az egészségi állapotunkat, de egyúttal kitágíthatják és elmélyíthetik a természetes világgal való kapcsolatunkat is. A piszok jó filozófiája segít visszaállítani életünk egészséges egyensúlyát, ráadásul fenntarthatóbb bolygót biztosít a gyerekeinknek.

Ezt követően az elemekből összeállítom A piszok jó életmódprogramot – egy olyan ötlépéses tervet, amellyel megszabadulhatsz a beleidben található mérgektől, újratöltheted és megerősítheted a hasznos baktériumaidat, valamint helyreállíthatod a bélfalad egészségét, ami pozitív hatással lesz az egész tested működésére.

Az alapprogram megismerését követően a 3. részben tovább finomíthatod ezt az egyedi szükségleteidnek megfelelően. Ehhez egy kérdőívet kell kitöltened, amellyel meghatározhatod, hogy az öt leggyakoribb béltípus közül melyik írja le legpontosabban a panaszaidat vagy az aggályaidat. Az egészségi állapotodban és életmódodban rejlő egyedi kockázati tényezők alapján olyan stratégiákat mutatok be, amelyekkel fokozni tudod az alapprogram hatékonyságát az alábbi öt béltípus bármelyike esetében:

Candida bél, amely közvetlenül összefügg a bakteriális túlburjánzással és a túlsúllyal – ebbe a kategóriába tartozik az amerikai felnőttek több mint 68%-a.3

Stresszes bél, amelynél a krónikus stressz legyengíti a mellékvese, a vese és a pajzsmirigy működését, ez pedig hormonális zavarokhoz, fáradtsághoz és pajzsmirigybetegséghez vezethet.

Immun bél, amely az ételallergiáktól szenvedő 15 millió,4 a gyulladásos bélbetegséggel küzdő 1,6 millió,5 valamint az autoimmun betegségekkel élő 50 millió6 felnőttet kínozza.

Savas bél, amelyet a kontaminált vékonybél szindróma (SIBO) és a savas visszafolyás idéz elő, és megfigyelhető a felnőttek 60%-ánál (ráadásul a betegek felénél heti rendszerességgel).

Toxikus bél, amely epehólyag-betegséget, bőrbetegségeket, valamint krónikus májproblémákat okozhat – ez 30 millió ember számára jelent komoly fájdalmakat.7

A fenti béltípusok mindegyikéhez személyre szabott ajánlásokat állítottam össze, arra is kitérve, milyen ételeket érdemes fogyasztani, illetve kerülni, milyen táplálékkiegészítők a leghasznosabbak, és milyen további lépésekre lehet még szükséged a beleid egészségének helyreállításához. (Arra is ki fogok térni, hogyan módosíthatod a programot, ha azt gyanítod, hogy hibrid béltípusod van.)

A piszok jó program egyszerű alkalmazása érdekében a pácienseim több tucatnyi kedvenc egészséges receptjét is bemutatom, valamint útmutatással szolgálok ahhoz is, hogy miként állíts elő olyan személyes higiéniai termékeket és tisztítószereket, amelyekben a toxikus kemikáliákat gyógyhatású esszenciális olajokkal helyettesítheted. A könyvben számos történetet is megosztok a pácienseimről, így mutatva be, hogy ez az egyszerű megközelítés – visszatérés azokhoz a „piszkos” szokásokhoz, amelyek egykoron támogatták és erősítették az immunrendszerünket – milyen erőteljesen képes csillapítani még a régóta fennálló panaszokat is, helyreállítva az eredendően sugárzó egészségi állapotot.

Ideje bepiszkolnunk magunkat!

A piszok jó program hosszú évek gyakorlati alkalmazásának eredménye. Több ezer betegemen teszteltem már ezeket a kezeléseket, és első kézből figyelhettem meg, milyen elképesztő hatásokkal járt náluk a belek egészségének helyreállítása. Több mint egy évtizeden át követtem figyelemmel az orvosi folyóiratok cikkeit, vártam a tudományos bizonyítékok mennyiségének növekedésére, valamint dokumentáltam a klinikai munkásságom és a magánéletem során egyaránt tapasztalt hatásokat. A könyv során ki fogok térni néhány kutatásra, amelyek eredményei egyértelműen azt támasztják alá, hogy a beleink szenvednek, és szükségük van a segítségünkre.

Őszintén bízom benne, hogy aki követi a könyv iránymutatásait, elképesztő javulást fog tapasztalni az általános egészségi állapotában – és ez nem csupán jobb emésztést jelent, hanem magasabb energiaszintet, a testsúly csökkenését, jobb hangulatot és még számos további pozitív hatást. Remélem, hogy miután valaki ezeket megtapasztalja, onnantól már maga is terjeszteni fogja az áteresztő belekkel kapcsolatos tudnivalókat, és megosztja a családtagjaival, barátaival és szomszédaival is, hogy miként tudják a piszok erejével visszafordítani az immunrendszerükre ható terheket.

Mindannyian egy hatalmas ökoszisztéma részei vagyunk, amelynek gyógyulásra van szüksége – és részesei lehetünk ennek a megoldásnak is. Ideje belevágni, és bepiszkolni magunkat! A bolygónk egészsége ugyanis a kezünkben van – és a beleinkben.

első rész

Miért szenvedünk?

1. fejezet A rejtett járvány

A belek minden betegség forrásai.
– Hippokratész, az orvostudomány szülőatyja

Miriam szinte teljesen reményvesztetten sétált be az irodámba. Végigjárta már az összes hagyományos és holisztikus orvost, de a különféle tanácsok ellenére nem sikerült javítani az állapotán. Én már a tizedik orvos voltam, akit felkeresett a problémájával.

A 33 éves, kétgyerekes Miriamon tíz kiló felesleg volt, és folyamatosan stresszelt. Hashimoto-kórt diagnosztizáltak nála – egy olyan betegséget, amelyben az immunrendszer a pajzsmirigyet támadja –, az endokrinológusa pedig synthroidot írt fel neki. Emellett szorongáscsökkentőket és antidepresszánsokat is szedett, de nem értek semmit. Az állandó mentális és érzelmi stressz miatt egy természetgyógyász mellékvese-kifáradást diagnosztizált nála, a vérvizsgálatok pedig B12hiányt tártak fel. Próbált változtatni az étrendjén, és az elmúlt két évben hetente kapott B12-injekciókat is, de semmi nem használt. Edzeni akart, de még ahhoz is alig volt energiája, hogy reggelente kimásszon az ágyból. Más fiatal anyákhoz hasonlóan pedig rá is igaz volt, hogy amikor a gyerekek felébredtek, onnantól már nem sok ideje maradt fitneszórákra vagy súlyzós edzésekre.

Miriam teljesen ki volt készülve a folyamatos fáradtságtól, és minden erejével változtatni akart ezen az állapoton.

Amikor először átnéztem a háromnapos ételnaplóját, feltűnt, hogy meglepően jól táplálkozik. Sok salátát, gyümölcsöt és zöldséget evett, valamint néhány szelet teljes kiőrlésű gabonából készült kenyeret – azonban az ételei tápanyagtartalma látszólag nem volt elegendő.

Kértem egy újabb laborvizsgálatot, ami megerősítette, hogy valóban semmi nem változott. A pajzsmirigyproblémái, a mellékvese-kifáradása, az autoimmun betegsége és az ételérzékenységei mind megfigyelhetők voltak az eredményeiben.

A következő héten együtt átbeszéltük a vizsgálat értékeit. Minden egyes sorral egyre lehangoltabbá vált. Mivel szerettem volna megnyugtatni, leraktam a papírt, és elővettem a vizsgálóm két kedvenc tárgyát: egy apró halászhálót és néhány színes műanyag labdát.

– Felkészült? – Bólintott. – Akkor ezt figyelje! – Beleejtettem a labdákat a hálóba. Miriam arra számított, hogy benne is maradnak, így meglepetten tapasztalta, hogy kiesnek, és végigpattognak a vizsgálóm fapadlóján.

– Nem erre nem számított, igaz? – kérdeztem, ő pedig rázta a fejét. – Attól tartok, hogy ez a háló gyakorlatilag az ön beleit jelképezi.

Megmutattam neki, mennyire megnyúlt a háló alja – ez jelképezi az áteresztő bél szindróma hatásait. Egészséges állapotban a beleink csupán enyhén áteresztők – hasonlóan egy háló vékony szövetéhez –, így csupán kis mennyiségben engedik át a vizet és a tápanyagokat a vékony bélfalon át a véráramba. Ez az emésztésünk teljesen normális és szükségszerű eleme, elengedhetetlen a testünk megfelelő táplálásához.

– Azonban amikor a bélfal lyukai túlságosan kitágulnak, nagyobb részecskék, például glutén, kazein és más idegen mikrobák is átjuthatnak rajta, és elszabadulnak a testünkben – magyaráztam a földön guruló labdákra mutatva. Ezeknek a nagyobb elemeknek soha nem lenne szabad eljutniuk a véráramba, a test pedig idegen anyagként tekint rájuk, ami szisztémás gyulladást idéz elő a szervezetünkben.

Ilyen esetben a test bármely szerve érintett lehet.

– Az ön esetében például a pajzsmirigyben, az agyban és a mellékvesében jelentkezett probléma – mondtam.

Elmagyaráztam, hogy lényegtelen, mennyi B-vitamin-injekciót kap, vagy milyen étrend-kiegészítőket szed. Amíg nem sikerül orvosolni a probléma kiváltó okát – az áteresztő beleit –, továbbra is ugyanazokkal az egyre súlyosabb kihívásokkal kell szembenéznie. De mivel most már legalább tisztában voltunk a probléma természetével, magabiztosan kijelenthettem, hogy rövid időn belül jelentős javulást fog tapasztalni. Szimplán csak követnie kell az ajánlásaimat, valamint beiktatni néhány apróbb változtatást az étrendjébe és a mindennapi szokásaiba.

Egy olyan gyógyító protokollt kapott tőlem, amely probiotikumokban (jó baktériumokban, amelyek segítenek enyhíteni az emésztési panaszait) és prebiotikumokban (olyan kompatibilis tápanyagokban, amelyek táplálják ezeket a jó baktériumokat) egyaránt gazdag ételekből állt. Azt kértem, hogy a reggeli smoothie-ja alapját a kefir és a lenmag alkossa, a nap folyamán pedig igyon több csészényi csontlevest, ami segít begyógyítani a bélfalán található lyukakat. A stresszhormonok csillapítására iktasson be naponta 2-3 alkalommal 15 perces sétákat, valamint minden este vegyen gyógyító fürdőt Epsom-sóval és esszenciális levendulaolajjal.

Miriam két hét múlva jött hozzám kontrollra. Már ilyen rövid idő leforgása alatt is leadott 2,5 kilót, és érezhetően energikusabbá vált. Ezen felbátorodva úgy döntött, további 90 napig követi a tervet, majd akkor ismét csináltatunk egy vérvizsgálatot.

Három hónappal később az eredmények önmagukért beszéltek.

Csupán ennyi idő leforgása alatt Miriam B12-vitamin-szintje normalizálódott. A kortizolszintje csökkent, akárcsak a triglicerid-, az éhomivércukor- és az inzulin-, valamint a CRP- – a szisztémás gyulladás egyik markere – szintje. És ami a legjobb az egészben: amikor az endokrinológusa megkapta a laboreredményeit, felhívta, hogy gratuláljon a fejlődéséhez, és azt is jelezte, hogy 75%-kal csökkentené a gyógyszeradagját.

A személyes kontrollra Miriam csillogó szemmel érkezett.

– El sem hiszem, mennyivel energikusabb vagyok – áradozott mosolyogva, miközben lekapta a cipőjét, és felállt a mérlegre. – Végre megint együtt tudok rohangálni a srácaimmal! – Majd a mérleg kijelzőjét látva elkerekedett a szeme: az első találkozásunk óta 13 kilót sikerült leadnia.

Az évek során több száz hozzá hasonló pácienst kezeltem már. Miriam kiváló példája annak, mennyire alattomos is tud lenni az áteresztő bél, milyen hatékonyan tudja magát más betegségeknek álcázni, valamint hogyan fokozódhatnak és halmozódhatnak fel a hatásai – de egyúttal arra is rávilágít, hogy néhány egyszerű változtatással milyen hihetetlenül hatékonyan lehetünk képesek megbirkózni vele.

Mivel az évek folyamán több ezerszer megfigyeltem már pontosan ugyanezt a folyamatot, tisztában vagyok vele, hogy sok ezren szenvedhetnek még Miriamhoz hasonló tünetektől: betegek, fáradtak, és villámgyorsan képesek elveszteni a gyógyulás reményét. Hiszek benne, hogy csupán néhány dologra lenne szükségünk ahhoz, hogy visszafordíthassuk az áteresztő belek járványát: ezek pedig az informáltság, a tudatosság és a hit – az áteresztő belek létezésében és a meggyógyításukra való képességünkben egyaránt.

Képesek vagyunk a gyógyulásra. Egyszerűen csak meg kell változtatnunk néhány, a kollektív tudatunkban régóta létező, de elképesztően káros szokást – különösképpen a halálos tisztaságmániánkat.

Bolondos név egy súlyos betegségnek

Fogadni mernék, hogy amikor először hallottad az „áteresztő bél” kifejezést, azt hitted, csak vicc. Komolyan azt várod tőlem, hogy elhiggyem, a hasamban nőtt egy lyuk? Megértem, hogy ez a név komoly mentális gátat jelenthet. De ha sikerül túljutni az elnevezés okozta hitetlenkedésen, az emberek elkezdik megérteni, milyen virulenssé, elterjedtté és pusztítóvá vált mostanra ez a rejtett járvány.

A körülbelül 200 m2 felületű emésztőrendszerünk – ez nagyjából egy teniszpálya méretének felel meg – kulcsfontosságú immungátat alkot, és megóv minket a betegségektől és a szennyeződésektől. Minden egyes nap mikroorganizmusok és emésztési melléktermékek ezrei kerülnek kapcsolatba ezzel a létfontosságú védelmi vonallal. A bélfal meglehetősen trükkös feladatokat lát el: megkülönbözteti a belek tartalmát a test saját szöveteitől, kezeli a tápanyagok felszívódását, és felügyeli a rezidens mikrobiom-populáció, valamint a nyálkahártya-immunrendszer közti interakciót. Ezeknek a feladatoknak, valamint az idegen betolakodók elpusztításának révén lényegében a bélfal képezi az immunrendszerünk 70%-át.1

Egészségünk fenntartásához a beleinknek szüksége van a több trillió mikroorganizmussal – ez a szám az emberi sejtek számának tízszerese – fennálló szimbiotikus kapcsolat állandóságára.2 Ezek a mikroorganizmusok lényegében egyedi keverékét alkotják a jófiúknak (mutualisták), a rosszfiúknak (patogének), valamint az „árral úszó”, semleges bámészkodóknak (kommenzális baktériumok).3 A szakértők többsége szerint a mikrobák egészséges aránya 85% pozitív/semleges és 15% negatív – ez az arány olyan érzékeny egyensúlyt hoz létre, amely edzetten és éberen tartja az immunrendszert, hogy megvédje magát a káros vírusokkal és más antigénekkel szemben.4

A beleinkben található immunrendszernek minden étkezés során meg kell állapítania, ki barát és ki ellenség – ezt követően vagy örömmel fogadja, vagy kilöki magából a tápanyagokat, mikroorganizmusokat, baktériumokat és egyéb apró élőlényeket. Az egészséges immunrendszer – egy jól megtermett biztonsági őrhöz hasonlóan – a csendes éberség állapotában üzemel: beengedi a jókat, és finoman kitessékeli a rosszakat. Ám amikor a beleinket lerohanja egy türelmetlen és irányíthatatlan tömeg – környezeti méreganyagok, tápanyaghiányos étrend, stressz, gyógyszerek és más tényezők –, a biztonsági őrünk túlterheltté válik, a védelmi mechanizmusunk pedig legyengül. Ilyenkor lendülnek támadásba az opportunista káros baktériumok. Ezek a bajkeverők ugyanis kihasználják, hogy meggyengült az immunitásunk, és alattomos módon bejutnak a szervezetünkbe.

Onnantól pedig, hogy betették a lábukat, a káros baktériumok képesek megváltoztatni a beleink belső környezetét. Elűzik a korábbi őslakos jó baktériumokat, elfoglalják a vitamintermelésért felelős hasznos bélflóra helyét, befúrják magukat a nyálkahártyába, és lyukakat vájnak a bélfalon, megváltoztatva a belek pH-egyensúlyát, és elősegítve a bakteriális túlburjánzást. Ennek hatására pedig a bélfal külső rétege (a hámréteg) meggyengül. A sejtek közti illeszkedések normál esetben szigorúan kontrollált gátként funkcionálnak, megakadályozva a nemkívánatos molekulák bejutását a véráramba. Ha azonban a bélfal meggyengül, ezek a gátak megnyílhatnak, és a kelleténél sokkal tovább maradhatnak nyitva – beengedve a toxinokat, mikrobákat és emésztetlen ételrészecskéket a véráramba, ahonnan a testünk bármely részébe szabadon eljuthatnak.

Tudtunkon kívül mindannyiunknál előfordul néha bélszivárgás. Amikor a káros mikrobák bejutnak a beleinkbe, az immunrendszerünk antitesteket választ ki a betolakodók semlegesítésére, és ezzel meg is oldódik a probléma. Ha azonban a bélszivárgás krónikussá válik, a mikrobák toxikus potenciálja olyan méreteket ölthet, hogy a probléma többé már nem tekinthető lokalizált, átmeneti emésztési gondnak, hanem szisztémás, azaz az egész testet érintő szindrómává fejlődik, amely jelentős, széles körű és akár még halálos hatásokkal is járhat. Ugyanis a testünk gyulladásos reakciója – amellyel az immunrendszer próbálja megóvni az egészségünket – megragadhat ebben az aktivált állapotban, és akkor megtámad mindent, amihez csak hozzáfér. Ilyen esetben pedig megnövekszik az egész életen át tartó és rendkívül demoralizáló autoimmun betegségek kialakulásának kockázata.

Szóval az áteresztő bél valóban bolondos elnevezés, de remélem, már te is kezded belátni: ez igenis súlyos állapot, ami komolyan tönkrevághatja az egészségedet.

Az áteresztő bél kialakulása

Súlyos betegség, amely egyre gyakoribbá válik

Az első találkozáskor a pácienseim körülbelül 80%-ánál megfigyelhető bizonyos mértékben az áteresztő bél szindróma. A panaszaik rendkívül széles körűek lehetnek: többek közt epehólyag-panaszok, pajzsmirigy-betegség, pikkelysömör vagy ekcéma, migrén, inzulinrezisztencia és akár még makacs súlygyarapodás is. Sokan elképedve szereznek róla tudomást, hogy a betegségük ugyanarról a tőről fakad, mint például a vastagbélgyulladás, az irritábilis bél szindróma (IBS) és a Crohn-betegség. És akkor is jogosan lepődnek meg, amikor elmesélem, hogy az áteresztő bél bizonyos mértékben szerepet játszik minden autoimmun betegségben – amilyen a lupusz, a szklerózis multiplex, az 1-es típusú cukorbetegség, sőt a Parkinson-kór és az ALS is. Arra azért igyekszem nem kitérni, hogy ha nem kerestek volna fel, akkor idővel talán náluk is megnövekedett volna ezeknek a súlyosabb betegségeknek a kockázata.

Számos mainstream orvosi csoport kerüli az „áteresztő bél szindróma” kifejezést, és inkább a technikailag pontosabb „megnövekedett bélpermeabilitás” elnevezést használja. A terminológiai eltérések azonban villámgyorsan irrelevánssá válnak, ahogy egyre több kutatás szolgál új eredményekkel a belek (és a mikrobiom) egészségre és viselkedésre gyakorolt hatásairól. Különféle szakterületeken tevékenykedő orvosok és kutatók osztják meg egymással a rendelkezésükre álló információkat, a terület pedig napról napra fejlődik: csupán tavaly 1200 tanulmányt publikáltak a belek permeabilitása témájában. Ezek a kutatások segítenek összekötni a pontokat, és megerősíteni azt, amire a természetgyógyászok, integratív specialisták és a funkcionális orvoslás más szakértői már évek óta figyelmeztetnek: hogy modern világunkban a környezeti toxinok mennyisége túlságosan is megnőtt, az ételeink tápanyagokban szegények, az életünk pedig túlságosan stresszes ahhoz, hogy a testünk fejlődni tudjon. A beleink mikrobiális egyensúlya és az elképesztően érzékeny bélfalunk csupán korlátozott mennyiségben képes elviselni a terhelést, mielőtt a gát átszakadna, és a rosszfiúk elkezdenének beszivárogni. Amikor pedig ez megtörténik, onnantól már csőstül jön a baj.

Egy állatokon és embereken is végzett kutatás szerint – amelyet a Clinical Gastroenterology and Hepatology and Gut folyóiratban is publikáltak5 – az áteresztő bél szindróma (vagy megnövekedett bélpermeabilitás) összefüggésbe hozható az alábbi tünetekkel és kondíciókkal:

ALS (amiotrófiás laterálszklerózis)6

Alzheimer-kór7

Szorongás és depresszió8

ADHD (figyelemhiányos hiperaktivitás-zavar)9

Autizmus10

Candida és bakteriális túlburjánzás11

Lisztérzékenység és gluténérzékenység12

Krónikus fáradtság szindróma13

Crohn-betegség14

Fibromyalgia15

Gázképződés, puffadás és emésztőrendszeri fájdalom16

Hashimoto-kór17

Irritábilis bél szindróma18

Lupusz19

Metabolikus szindróma20

Migrén21

Szklerózis multiplex22

NAFLD (nem-alkoholos zsírmáj) és más májműködési zavarok23

Parkinson-kór24

PCOS (policisztás ovárium szindróma)25

Nyugtalan láb szindróma26

Reumás artritisz27

Bőrgyulladás (ekcéma, pikkelysömör, rosacea, dermatitisz, akné)28

1-es típusú cukorbetegség29 30

2-es típusú cukorbetegség31

Fekélyes vastagbélgyulladás32

Különféle allergiák és ételérzékenységek.33

És ez a lista korántsem teljes körű. Az áteresztő belekkel kapcsolatos kutatási anyag villámgyorsan növekszik – ki tudja, mire bukkanunk a következő tíz évben?

A kapcsolatok olyan erősek, és a bizonyítékok annyira meggyőzőek, hogy többé már nem tehetünk úgy, mintha ez az egész csak egy bolondos névvel illetett divathóbort lenne. Az áteresztő bél tekinthető az Amerikában tapasztalt legmasszívabb egészségügyi krízis egyik legfőbb kiváltó okának.

De mi okozza?

Miért pont most? Mégis mi idézte elő ezt a rejtett járványt? Habár a következő tényezők bármelyike problémát okozhat a beleink számára, a többségük egyszerre jelentkezik, „tökéletes bélvihart” teremtve.

Az ételek minőségének romlása. A cukor, a csírátlanított hibrid gabonák és más, tápanyagban szegény, feldolgozott ételek elképesztő mértékű fogyasztása egész egyszerűen tönkrevágta a beleinket. Az egyik legfőbb problémát a glutén jelenti, amely a növekvő számú bizonyítékok alapján az áteresztő belek elsődleges kiváltó oka. Fogyasztása ugyanis gyulladásos reakciót idéz elő a szervezetben, amelynek hatására egy olyan fehérje – zonulin – termelődik, amely fellazítja a hámszövet szoros illeszkedéseit, és mindaddig nyitva tartja a bélkapukat, amíg a véráramban kering.34

A környezeti toxinok mennyiségének növekedése. Bármelyikünk csupán egyetlen év leforgása alatt is akár 8000 nem vizsgált környezeti kemikáliával és toxinnal kerülhet kapcsolatba. Az USA lakossága a világ népességének kevesebb mint 2%-át képezi, azonban mi használjuk fel a teljes rovarirtó-mennyiség 24%-át.35 Ezeknek a szereknek a használata – kombinálva az életünk és az étrendünk részét képező génmódosított gabonákkal, adalékanyagokkal, tartósítószerekkel, tisztítószerekkel és kozmetikai termékekkel – olyan veszélyesen toxikus terhelést jelent, ami tönkrevágta a beleink egészségét.

A modern élettel járó túlzott stressz. Az érzelmi stressz valós és rendkívül káros hatással van a beleink egészségére. Kutatások feltárták, hogy az életünk stresszes eseményei jelentősen csökkenthetik a probiotikus diverzitást, ami pedig elősegítheti a bakteriális túlburjánzást. A stressz emellett fokozatosan gyengíti az immunrendszert is, csökkentve az idegen betolakodók – rossz baktériumok és vírusok – leküzdésére való képességünket, felerősítve a fennálló gyulladásos folyamatokat és fokozva az áteresztő bél kialakulásának folyamatát.

A baktériumok elleni folyamatos háború. A kultúránk azon szokása, hogy megszállottan túlfertőtlenítjük a kezeinket és az otthonainkat, széles spektrumú antibiotikumokkal kezeljük az összes panaszunkat, és túlzottan feldolgozott ételeket fogyasztunk, károsította a természetes mikrobiális egyensúlyunkat. Kipusztítottunk számtalan olyan pozitív hatású mikrobatörzset, amelyek régen a génjeink finomhangolásáért voltak felelősek, valamint edzették az immunrendszerünket, hogy az meg tudjon birkózni a különféle patogénekkel, allergénekkel és a környezetünk más veszélyes tényezőivel. A beleink és a fitobiom – a természet hatalmas mikrobiom-univerzuma – közti egészséges együttműködés megzavarása halálos következményekkel járt, beleértve a krónikus betegségek, az autoimmun diszfunkció, valamint az antibiotikumokkal szemben rezisztens baktériumok gyakoriságának növekedését. Idén legalább kétmillióan fertőződtek meg antibiotikum-rezisztens baktériumokkal, és 23 ezren bele is haltak ebbe.36

A gyógyszerek túlzásba vitt használata. Mivel tízből hét amerikai szed legalább egyféle vényköteles gyógyszert, úgy kapkodjuk be a nem-szteroid gyulladáscsökkentőket vagy más fájdalomcsillapítókat, mint a cukorkát, az orvosok pedig elképesztő mennyiségben írják fel az antibiotikumokat, a szintetikus gyógyszerek mára tönkretették a beleinket azáltal, hogy elvékonyították a nyálkahártyát, károsították a bélbolyhokat, és hihetetlen mértékben irtották a hasznos bélbaktériumokat. A Stanford Egyetem egyik tanulmánya megállapította, hogy egyetlen ciprofloxacin-kúra négy nap alatt képes kiirtani egy csecsemő mikrobiomjának akár az 50%-át! És bár a baktériumok többsége később vissza tudott térni, némely gyerekeknél bizonyos törzsek soha nem telepedtek meg újra, végleg elvesztek.37

Bár ezen tényezők bármelyike képes önmagában is fokozni az áteresztő bél kialakulásának kockázatát, a legtöbb embernek egyszerre több faktorral is szembe kell néznie közülük. Gondoljunk csak vissza a mamám történetére: egész életében a sztenderd amerikai étrendet követte, antibiotikumot kapott minden apró bajára, és már gyerekkora óta elképesztő mértékű érzelmi terhelésnek volt kitéve. Már fiatalon fekélyei és ételallergiái lettek, és 11 évesen gasztritiszt – a gyomorfal gyulladása és érzékenysége – diagnosztizáltak nála. Úgy nőtt fel, hogy azt hitte: a gyomorfájás és a rendszertelen széklet teljesen megszokott dolog. Valójában azonban a látszólag független panaszok és a folyamatosan pocsék közérzet oka – már jóval a rák megjelenését megelőzően is – az áteresztő bél volt, ami vélhetően gyerekkorában alakult ki.

Szinte mindannyian szedtünk már ibuprofent fejfájásra, ettünk feldolgozott ételeket, mostunk kezet antibakteriális szappannal, vagy tapasztaltunk krónikus stresszt. Ezek bármelyike önállóan is képes károsítani a beleinket – ha pedig még kombináljuk is őket, akkor az áteresztő bél kialakulása gyakorlatilag elkerülhetetlenné válik. És nincs az a kimert vízmennyiség, ami fenn tudna tartani egy léket kapott csónakot (vagyis az egészségünket), ha első lépésként nem tömjük be a léket.

A megoldás nagyon egyszerű

Miközben áttértünk a mezőgazdaságról az iparosodásra és a városi/külvárosi életre, lassacskán eltávolodtunk számos olyan dologtól is, amelyek meghatározzák, kik is vagyunk valójában. Sejtszinten 90%-ban mikrobákból állunk. Nem pusztán a Földön élünk, hanem maga a Föld is bennünk lakozik. Ahhoz, hogy a belső és a külső ökológiai rendszereink békésen együtt élhessenek és támogathassák egymást, kombinálnunk kell modern életünk legjobb elemeit azokkal az egyszerű szokásokkal, amelyek évezredeken át segítettek az egészségünk fenntartásában és a betegségek elkerülésében.

Ideje a számtalan különféle baktériumra, vírusra, bakteriofágra, parazitára és más mikrobákra régi barátokként tekinteni, akiket szívesen látnánk viszont újra a beleinkben, hogy ismét megóvhassanak minket. A „régi barátok” elmélet szerint ha a mikrokitettségek – a „piszoknak”, például baktériumoknak, földnek, növényi olajoknak történő rövid, ismétlődő kitettségek – révén vissza tudjuk nyerni a mikrobiális diverzitásunkat, akkor helyreállíthatjuk az ezekkel a mikrobákkal korábban fennállt természetes szimbiotikus kapcsolatunkat. A természetes immunitáshoz hasonlóan ezek a mikrokitettségek biztosítani tudják a szervezetünkbe jutó jófiúk egyenletes áramát, amelyek kapcsolatba lépnek a génjeinkkel, és megerősítik az immunrendszerünket azáltal, hogy megtanítják az „őslakos” bélbaktériumainknak, miként érdemes reagálniuk a körülöttünk lévő világra.

Habár a tudományos háttér a legfrissebb tanulmányokon alapul, a tényleges módszerek nem is lehetnének egyszerűbbek. A régi barátaid felkeresése és a mikrokitettségek elérése rendkívül könnyű és élvezetes folyamat: Fogyassz szezonális és lokális termékeket! Tölts több időt a szabadban! Öleld meg a kutyáidat, miután hemperegtek egyet a levelek között! Hagyd, hogy a gyerekeid homoksütit készítsenek, és bepiszkolják a kezüket a játszótéren!

Ám van néhány olyan dolog is, amit kerülni kell ahhoz, hogy ezek a régi barátok biztonságban érezhessék magukat, és szívesen velünk maradjanak: Ne aggódd túl magad a csírák miatt! Ne önts le mindent fertőtlenítőszerrel! Ne szedj gyógyszert minden apró fájdalomra és panaszra!

Leegyszerűsítve: piszkot kell ennünk. Képesek lehetünk visszafordítani a ballépéseinket, meggyógyítani a beleinket és regenerálódni számos betegségből azáltal, ha egyszerűbb és baktériumokban gazdagabb döntéseket hozunk a táplálkozásunk és az életmódunk kapcsán. Pusztán az egyszerűbb életmóddal és a piszkos, mikrobákban gazdag természetnek való napi szintű mikrokitettségekkel képesek lehetünk visszanépesíteni a beleinket azokkal a régi barátokkal, akik egyensúlyt biztosítanak, és visszaállítják az egészségünket.

A 2. és 3. fejezetben részletesen be fogom mutatni ehhez a konkrét lépéseket. De először vizsgáljuk meg alaposabban az áteresztő belek természetét és kialakulásuk körülményeit – csakis így leszünk ugyanis képesek pontosan meghatározni a teendőinket az életünk minden egyes területén.

Van-e áteresztő bél szindrómád?

Mostanra valószínűleg már felmerült benned a kérdés, hogy vajon van-e áteresztő bél szindrómád – vagy esetleg kezded felismerni, hogy az évek óta tapasztalt különféle tüneteidnek konkrét orvosi oka is lehet. Becslésem szerint tíz betegemből nyolcnál bizonyos fokig megfigyelhető az áteresztő bél szindróma. Elképzelhető, hogy nagyon csekély gyulladás van csupán a szervezetedben, és csak néhány tünet – például puffadás vagy fáradtság – gyötör. De lehet, hogy súlyos gyulladás áll fenn nálad, és számos komolyabb tünet is nehezíti a mindennapjaidat. A legtöbb betegséghez hasonlóan az áteresztő bél esetében is egész skála figyelhető meg a súlyosság tekintetében. Az alábbi kérdőív segítségével feltárhatod a veszélyeztetettséged mértékét, valamint azt is, hogy hol helyezkedsz el ezen a súlyosság-skálán.

Áteresztő bél kvíz

1.Jelenleg szedsz receptre felírt gyógyszereket vagy olyan, recept nélkül kapható szereket, mint például az aszpirin vagy az ibuprofen?

IGEN NEM

2.Vannak pajzsmirigy-problémáid vagy lassú az anyagcseréd?

IGEN NEM

3.Alacsony az energiaszinted vagy rendszeresen gyötör fáradtság?

IGEN NEM

4.Rendszeresen megy a hasad vagy laza a székleted?

IGEN NEM

5.Hetente legalább egyszer gyötör gázképződés, puffadás vagy más emésztési probléma?

IGEN NEM

6.Diagnosztizáltak nálad autoimmun betegséget?

IGEN NEM

7.Szezonális allergia gyötör?

IGEN NEM

8.Rendszeresen laza a székleted?

IGEN NEM

9.Rendszeresen (évente legalább 2 alkalommal) vagy beteg, és úgy érzed, hogy erősítened kellene az immunrendszeredet?

IGEN NEM

10.Előfordul, hogy több mint egy napig nincs székleted?

IGEN NEM

11.Közepes-magas a stressz-szinted?

IGEN NEM

12.Vannak olyan bőrproblémáid, mint a rosacea, az ekcéma, az akné vagy kiütések?

IGEN NEM

13.Rendszeresen sóvárogsz édességek vagy péksütemények után?

IGEN NEM

14.Szenvedsz depressziótól, szorongástól vagy fókuszálási nehézségektől?

IGEN NEM

15.Szenvedtél valaha candida, élesztőgomba vagy más gombás eredetű panaszoktól, illetve van fehér lepedék a nyelveden?

IGEN NEM

16.Diagnosztizáltak nálad fekélyes vastagbélgyulladást, Crohn-betegséget vagy IBS-t?

IGEN NEM

17.Szenvedsz bármilyen típusú fájdalomtól (ideértve az ízületi fájdalmakat és a fejfájást is)?

IGEN NEM

18.Érzékeny vagy a gluténra vagy a tejtermékekre?

IGEN NEM

19.Szenvedsz autoimmun betegségtől, például Hashimoto-kórtól, pikkelysömörtől vagy szklerózis multiplextől?

IGEN NEM

20.Fennáll nálad több különféle ételérzékenység vagy ételallergia (például gluténra vagy tejtermékekre)?

IGEN NEM

Bónusz: A kvíz színes, Dr. Axe ajánlásaival kiegészített (angol nyelvű) verziójáért látogass el az alábbi oldalra: www.draxe.com/leaky-gut-quiz

Ha kettőnél kevesebb kérdésre válaszoltál igennel, akkor jelenleg rendkívül alacsonyan állsz az áteresztő bél skálán; kellő odafigyeléssel fenntarthatod a beleid egészségét.

Ha kettő vagy három kérdésre válaszoltál igennel, akkor enyhe gyulladásos reakció állhat fenn nálad, az étrended megtisztítása és az életmódod megváltoztatása pedig várhatóan segíthet elkerülni a teljes bélszivárgás és az autoimmun problémák kialakulását.

Ha négy vagy több kérdésre válaszoltál igennel, akkor jó esély van rá, hogy a tartós bélszivárgás már elkezdett átalakulni súlyosabb egészségügyi problémákká. Miközben kezeled az egyéb tüneteidet, a Béltípus Kvíz (itt) alapján próbáld mielőbb enyhíteni a problémádat!

A lényeg, hogy az áteresztő bél skálán elfoglalt pozíciódtól függetlenül aggodalomra semmi ok – képes lehetsz meggyógyítani a beleidet, és csillapítani a gyulladásos folyamataidat. Pusztán követned kell A piszok jó programot, és fokozni a mindennapjaid során a kedvező hatású mikrobáknak való mikrokitettségeidet.

Forgalmazza:
eKönyv Magyarország Kft.
www.ekonyv.hu

Felhasznált betűtípusok
Barlow – SIL Open Font License
Noto Serif – Apache License 2.0
Source Serif 4 – SIL Open Font License
Zilla Slab – SIL Open Font License